Národná rada Slovenskej republiky

IV. volebné obdobie

608

Vládny návrh 

Zákon

z .............. 2008

o cestnej premávke 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

PRVÁ ČASŤ
ZÁKLADNÉ USTANOVENIA

§ 1
Predmet úpravy                                                                                                                                                      

Tento zákon upravuje pravidlá cestnej premávky, práva a povinnosti osôb v súvislosti s cestnou premávkou, pôsobnosť orgánov verejnej správy na úseku organizácie riadenia cestnej premávky, vedenie vozidiel, evidenciu vozidiel a správne delikty za porušenie tohto zákona. 

§ 2
Vymedzenie základných pojmov

(1) Cestnou premávkou na účely tohto zákona sa rozumie užívanie diaľnic, ciest, miestnych komunikácií a účelových komunikácií) (ďalej len „cesta“) vodičmi vozidiel a chodcami.

(2) Na účely tohto zákona sa ďalej rozumie
a)	autobusom motorové vozidlo na dopravu osôb, ktoré má okrem miesta pre vodiča viac ako osem miest na sedenie, 
b)	dať prednosť v jazde povinnosť účastníka cestnej premávky počínať si tak, aby ten, kto má prednosť v jazde, nemusel zmeniť smer alebo rýchlosť jazdy,
c)	držiteľom vozidla osoba zapísaná v osvedčení o evidencii ako držiteľ osvedčenia,
d)	električkovým koľajovým pásom časť cesty určená predovšetkým na premávku električky,
e)	hranicou križovatky miesto vyznačené vodorovnou dopravnou značkou „Priečna súvislá čiara“, „Priečna súvislá čiara so symbolom Daj prednosť v jazde!“ alebo „Priečna súvislá čiara s nápisom STOP“; kde takáto vodorovná dopravná značka nie je, hranicu križovatky tvorí kolmica na os vozovky v mieste, kde sa pre križovatku začína zakrivenie vozovky,
f)	chodcom účastník cestnej premávky pohybujúci sa pešo; chodcom je aj osoba, ktorá napríklad tlačí alebo ťahá sánky, detský kočík, vozík pre osoby so zdravotným postihnutím alebo ručný vozík s celkovou šírkou nepresahujúcou 600 mm, osoba, ktorá sa pohybuje na lyžiach, korčuliach, skejtborde alebo obdobnom športovom vybavení, pomocou mechanického alebo elektrického vozíka pre osoby so zdravotným postihnutím, a osoba ktorá, tlačí bicykel alebo motocykel, alebo vedie zviera,
g)	chodníkom komunikácia alebo časť cesty určená pre chodcov, ktorá je spravidla oddelená od vozovky výškovo alebo iným spôsobom,
h)	jazdnou súpravou súprava zložená z jedného alebo z viacerých motorových vozidiel a z jedného alebo viacerých prípojných vozidiel,)
i)	krajnicou časť cesty od kraja vozovky po kraj cesty,
j)	križovatkou miesto, v ktorom sa cesty pretínajú alebo spájajú,
k)	križovatkou s riadenou premávkou križovatka, na ktorej je premávka riadená dopravnými značkami, dopravnými zariadeniami alebo príslušníkom Policajného zboru (ďalej len „policajt“), prípadne inou oprávnenou osobou,)
l)	motorovým vozidlom nekoľajové vozidlo poháňané vlastným motorom s výnimkou prípadu podľa písmena f) a trolejbus,
m)	nemotorovým vozidlom prípojné vozidlo, vozidlo pohybujúce sa pomocou ľudskej sily alebo zvieracej sily s výnimkou prípadov podľa písmena f) a bicykel vybavený pomocným motorom so zdvihovým objemom valcov nepresahujúcim 50 cm3 s  konštrukčnou rýchlosťou neprevyšujúcou 25 km.h-1 alebo bicykel vybavený pomocným elektrickým motorom s trvalým menovitým výkonom  do 0,25 kW, ktorého výkon sa progresívne znižuje a nakoniec sa preruší, keď vozidlo dosiahne rýchlosť 25 km. h-1 alebo keď vodič prestane šliapať do pedálov,
n)	neobmedzením povinnosť účastníka cestnej premávky počínať si tak, aby inému účastníkovi cestnej premávky neprekážal,
o)	neohrozením povinnosť vodiča počínať si tak, aby inému účastníkovi cestnej premávky nevzniklo nijaké nebezpečenstvo,
p)	orgánom Policajného zboru útvar Policajného zboru zriadený podľa osobitného predpisu,)
q)	pobytom trvalý pobyt občana Slovenskej republiky, prechodný pobyt občana Slovenskej republiky trvalo žijúceho v zahraničí, trvalý pobyt cudzinca alebo prechodný pobyt cudzinca na území Slovenskej republiky,
r)	prekážkou cestnej premávky všetko, čo môže ohroziť alebo obmedziť jazdu vozidiel a pohyb chodcov; za prekážku cestnej premávky sa nepovažuje vozidlo stojace alebo pomaly sa pohybujúce z dôvodov vyvolaných cestnou premávkou, spojených najmä s údržbou alebo opravou cesty, dopravnou nehodou alebo inou udalosťou,
s)	státím uvedenie vozidla do pokoja na dlhšie, ako je čas dovolený na zastavenie,
t)	účastníkom cestnej premávky osoba, ktorá sa priamo zúčastňuje cestnej premávky,
u)	vodičom osoba, ktorá vedie vozidlo,
v)	vozidlom motorové vozidlo, nemotorové vozidlo a električka,
w)	vozovkou spevnená časť cesty určená predovšetkým na premávku motorových vozidiel,
x)	zastavením uvedenie vozidla do pokoja na čas nevyhnutne potrebný na urýchlené nastúpenie alebo na vystúpenie prepravovaných osôb alebo na urýchlené naloženie alebo na zloženie nákladu,
y)	zastavením vozidla prerušenie jazdy z dôvodu nezávislého od vôle vodiča,
z)	zníženou viditeľnosťou viditeľnosť, pri ktorej sa účastníci cestnej premávky dostatočne  zreteľne navzájom nevidia ani keď nevidia predmety na ceste, najmä od súmraku                 do svitania, za hmly, sneženia, dažďa a v tuneli,
aa)	zvláštnym motorovým vozidlom motorové vozidlo vyrobené na iné účely než                     na prevádzku na cestách, ktoré po splnení ustanovených podmienok možno prevádzkovať v cestnej premávke; ide najmä o poľnohospodárske traktory a lesné traktory, samohybné pracovné, poľnohospodárske, lesné alebo stavebné stroje, 

DRUHÁ ČASŤ
PRAVIDLÁ CESTNEJ PREMÁVKY 

PRVÁ HLAVA
ZÁKLADNÉ POVINNOSTI

§ 3
Všeobecné povinnosti účastníka cestnej premávky

(1)	Účastník cestnej premávky je povinný dodržiavať pravidlá cestnej premávky ustanovené v tomto zákone.

(2)	Účastník cestnej premávky je ďalej povinný
a)	správať sa disciplinovane a ohľaduplne tak, aby neohrozil bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky, pritom je povinný prispôsobiť svoje správanie najmä stavebnému, dopravno-technickému stavu cesty, situácii v cestnej premávke, poveternostným podmienkam a svojim schopnostiam,
b)	poslúchnuť pokyn vyplývajúci z dopravnej značky alebo dopravného zariadenia, 
c)	poslúchnuť pokyn, výzvu alebo príkaz policajta súvisiaci s výkonom jeho oprávnení pri dohľade nad bezpečnosťou a plynulosťou cestnej premávky, strpieť výkon jeho oprávnení, ako aj pokyny iných osôb, ktoré na to oprávňuje tento zákon alebo osobitný predpis.) 

(3) Používanie technických prostriedkov a zariadení, ktorých činnosť umožňuje odhalenie alebo ovplyvňovanie funkcií technických prostriedkov používaných pri plnení úloh na úseku výkonu dohľadu nad bezpečnosťou a plynulosťou cestnej premávky alebo ich umiestnenie vo vozidle spôsobom, ktorý umožňuje ich použitie, je zakázané. 

§ 4
Povinnosti vodiča

(1)	Vodič je povinný
a)	použiť na jazdu len vozidlo, ktoré možno prevádzkovať v cestnej premávke,)
b)	mať pri sebe platné doklady predpísané týmto zákonom alebo osobitným predpisom,)
c)	venovať sa plne vedeniu vozidla a sledovať situáciu v cestnej premávke,
d)	brať ohľad na vozidlo označené osobitným označením a na označené výcvikové vozidlo autoškoly,)
e)	dbať na zvýšenú opatrnosť voči cyklistom a chodcom, najmä deťom, osobám                    so zdravotným postihnutím, osobitne voči osobám, ktoré používajú bielu palicu, a starým osobám,
f)	dať prednosť chodcovi, ktorý vstúpil na vozovku a prechádza cez priechod pre chodcov, pritom ho nesmie ohroziť,
g)	dať prednosť v jazde cyklistovi jazdiacemu po priechode pre cyklistov,
h)	pribrať potrebný počet spôsobilých osôb, ak to vyžaduje bezpečnosť cestnej premávky, a na ten účel ich náležite poučiť,
i)	zabezpečiť vozidlo a prepravované veci proti odcudzeniu prostriedkami montovanými do vozidla jeho výrobcom, ak sa vzdiali od vozidla mimo jeho dohľad,
j)	zabezpečiť pred jazdou a počas jazdy, aby sa vo výhľadovom poli vodiča nenachádzali predmety, ktoré môžu odvádzať pozornosť od bezpečného vedenia vozidla.

(2)	Vodič nesmie
a)	viesť motorové vozidlo bez príslušného vodičského oprávnenia, v čase jeho odobratia alebo počas zadržania vodičského preukazu; to neplatí, ak sa učí viesť motorové vozidlo v autoškole, podrobuje sa skúške z vedenia motorového vozidla alebo má povolenú jazdu podľa § 70 ods. 3 a § 71 ods. 2,
b)	požiť počas vedenia vozidla alkohol alebo inú návykovú látku,)
c)	viesť vozidlo v takom čase po požití alkoholu alebo inej návykovej látky, keď sa alkohol alebo iná návyková látka ešte môžu nachádzať v jeho organizme,
d)	viesť vozidlo po požití lieku v čase, keď liek môže znížiť jeho schopnosť viesť vozidlo,
e)	viesť vozidlo, ak jeho schopnosť viesť vozidlo je znížená najmä úrazom, chorobou, nevoľnosťou alebo únavou,
f)	odovzdať vedenie vozidla osobe, ktorá nespĺňa podmienky na vedenie vozidla ustanovené týmto zákonom, osobe, ktorá je pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky, alebo osobe, ktorej schopnosť viesť vozidlo je inak znížená, 
g)	ohroziť chodcov prechádzajúcich cez cestu, na ktorú vodič odbočuje, pri odbočovaní            na miesto mimo cesty, pri vchádzaní na cestu a pri otáčaní alebo pri cúvaní,
h)	poškodzovať životné prostredie, najmä verejnú a cestnú zeleň,
i)	prekážať v jazde rýchlejšie idúcim vozidlám a obmedzovať plynulosť cestnej premávky,
j)	znížiť rýchlosť jazdy alebo zastaviť, ak tým ohrozí bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky,
k)	počas vedenia vozidla používať telefónny prístroj okrem telefonovania s použitím systému „voľné ruky“ alebo vykonávať inú činnosť, ktorá nesúvisí s vedením vozidla; to neplatí pre vodiča vozidla ozbrojených síl Slovenskej republiky (ďalej len „ozbrojené sily“), ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov, Vojenskej polície, obecnej polície, Hasičského a záchranného zboru, ostatných hasičských jednotiek, Horskej záchrannej služby, záchrannej zdravotnej služby, banskej záchrannej služby, Vojenského spravodajstva a Slovenskej informačnej služby pri plnení svojich úloh,
l)	používať hanlivé gestá voči ostatným účastníkom cestnej premávky, vyhadzovať z vozidla predmety a obťažovať ostatných účastníkov cestnej premávky ani iné osoby najmä nadmerným hlukom, prachom, znečisťovaním ovzdušia, rozstrekovaním kaluží, blata alebo zbytočným ponechaním motora stojaceho vozidla v chode, 
m)	použiť na jazdu vozidlo, ktoré svojím farebným vyhotovením a označením sa dá zameniť s vozidlom Policajného zboru, Vojenskej polície, Železničnej polície, obecnej polície, Hasičského a záchranného zboru alebo ostatných hasičských jednotiek.

(3) Vodič smie motorové vozidlo použiť len na cestách; to neplatí, ak sa motorové vozidlo v súlade s osobitnými predpismi) použije 
a)	v súvislosti s organizovaným športovým, spoločenským alebo iným verejným podujatím, 
b)	na pôdohospodárske, lesné, údržbárske, stavebné alebo priemyselné práce, 
c)	v súvislosti s výkonom poľovníckeho práva a rybárskeho práva alebo ich kontrolou,
d)	na záchranné práce, 
e)	na práce vo verejnom záujme, 
f)	na plnenie úloh spojených s ochranou životného prostredia, železničnej dopravy, verejného poriadku, bezpečnosťou štátu a obranou štátu,
g)	na prepravu do obytného alebo rekreačného zariadenia,
h)	v súvislosti s kontrolnou, inšpekčnou alebo prieskumnou činnosťou alebo
i)	v priestore, ktorý nie je verejne prístupný, so súhlasom jeho vlastníka alebo inej oprávnenej osoby. 

(4) Ak vodič zníži rýchlosť jazdy alebo ak zastaví vozidlo pred priechodom pre chodcov alebo pred priechodom pre cyklistov, aby umožnil prejsť cez cestu chodcom alebo cyklistom, vodiči ostatných vozidiel idúcich rovnakým smerom sú takisto povinní znížiť rýchlosť jazdy alebo zastaviť vozidlo; to neplatí pre vodiča električky.

(5) Ak vodič počas jazdy zistí, že vozidlo, náklad alebo upevnenie nákladu nespĺňajú ustanovené podmienky, je povinný chybu odstrániť na mieste. Ak to nemôže urobiť, smie           v jazde pokračovať primeranou rýchlosťou len do najbližšieho miesta, kde možno chybu odstrániť; pritom musí urobiť také opatrenia, aby sa počas jazdy na takéto miesto neohrozila bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky a aby sa nepoškodila cesta.

§ 5
Povinnosti niektorých vodičov a spolujazdcov 

(1) Vodič motorového vozidla kategórie Ps) s najväčšou konštrukčnou rýchlosťou prevyšujúcou 45 km.h-1 a vodič motorového vozidla kategórie L) je počas jazdy povinný vhodným spôsobom chrániť si zrak najmä okuliarmi alebo ochranným štítom, ak sa tým nezníži bezpečnosť jazdy, najmä v hmle, pri snežení alebo v daždi; je tiež povinný počas jazdy oboma rukami držať riadidlá s výnimkou prípadu, keď dáva znamenie podľa tohto zákona. Vodič motorového vozidla kategórie Ps s najväčšou konštrukčnou rýchlosťou prevyšujúcou 45 km.h-1 a vodič motorového vozidla kategórie L a jeho spolujazdec sú tiež povinní počas jazdy používať na hlave riadne upevnenú ochrannú prilbu určenú pre motocyklistov; to neplatí pre vodiča vozidla vybaveného bezpečnostnou kabínou alebo ochranným bezpečnostným rámom, ktoré je vybavené bezpečnostnými pásmi, a jeho spolujazdca. 

(2) Vodič motocykla a jeho spolujazdec nesmú počas jazdy jesť, piť ani  fajčiť. 

(3) Vodič motorového vozidla, ktoré je povinne vybavené bezpečnostným odevom,)           je povinný mať bezpečnostný odev oblečený, ak sa zdržiava na vozovke mimo vozidla počas núdzového státia, najmä pri prerušení jazdy pre chybu na vozidle alebo v dôsledku dopravnej nehody; pritom nemožno použiť taký bezpečnostný odev, ktorý je zameniteľný s bezpečnostnými odevmi používanými ozbrojenými silami alebo ozbrojenými bezpečnostnými zbormi.)

(4) Vodič motorového vozidla s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou prevyšujúcou 3 500 kg a vodič jazdnej súpravy alebo zvláštneho motorového vozidla sú povinní jazdiť zo svahu vždy so zaradeným rýchlostným stupňom; vodič iného motorového vozidla je povinný jazdiť zo svahu so zaradeným rýchlostným stupňom, ak to vyžaduje bezpečnosť jazdy.

(5) Vodič motorového vozidla s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou prevyšujúcou 3 500 kg je pri jazde do svahu povinný umožniť prejazd rýchlejších vozidiel idúcich za ním; ak si to situácia vyžaduje, je povinný aj odstaviť vozidlo na najbližšom parkovisku a to až do prejazdu týchto vozidiel.

§ 6
Povinnosti prevádzkovateľa vozidla 

(1)	Prevádzkovateľ vozidla) nesmie zveriť vedenie vozidla osobe, ktorá nespĺňa podmienky na jeho vedenie ustanovené týmto zákonom alebo osobitným predpisom,) nemá pri sebe platné doklady ustanovené na vedenie vozidla, je pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky, osobe, ktorej schopnosť na vedenie je inak znížená, alebo osobe, ktorej totožnosť nepozná.

(2)	Prevádzkovateľ vozidla nesmie
a)	prikázať ani dovoliť, aby sa na jazdu použilo vozidlo, ktoré vrátane nákladu alebo jeho upevnenia nespĺňa  ustanovené podmienky,
b)	prikázať ani dovoliť, aby sa na jazdu použilo vozidlo na takej ceste, na ktorej má takéto vozidlo obmedzenú alebo zakázanú jazdu,
c)	prikázať ani dovoliť, aby sa na jazdu použilo vozidlo vybavené technickými prostriedkami a zariadeniami, ktorých činnosť umožňuje odhalenie alebo ovplyvňovanie funkcií technických prostriedkov používaných pri plnení úloh na úseku výkonu dohľadu nad bezpečnosťou a plynulosťou cestnej premávky.

(3)	Prevádzkovateľ vozidla je povinný zabezpečiť, aby sa na jazdu pribral potrebný počet spôsobilých a náležite poučených osôb, ak je mu vopred známe, že to bude vyžadovať bezpečnosť cestnej premávky.
(4)	Prevádzkovateľ vozidla je povinný zabezpečiť, aby sa farebné vyhotovenie a označenie vozidla nedalo zameniť s farebným vyhotovením a označením vozidiel Policajného zboru, Vojenskej polície, Železničnej polície, obecnej polície, Hasičského a záchranného zboru alebo ostatných hasičských jednotiek.

(5)	Prevádzkovateľ vozidla je povinný v súvislosti s konaním o priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky orgánu oprávnenému objasňovať alebo prejednať priestupok oznámiť osobné údaje osoby, ktorej zveril vedenie vozidla, v rozsahu meno, priezvisko a adresa pobytu.

(6)	Ak je prevádzkovateľom vozidla právnická osoba, ktorá v rámci svojej činnosti zveruje motorové vozidlo inej osobe, je povinná viesť o prevádzke motorového vozidla a jeho vodičovi evidenciu s údajmi o mene a priezvisku vodiča, dátume a čase vedenia motorového vozidla, evidenčnom čísle motorového vozidla a adrese pobytu vodiča. Evidenciu podľa prvej vety je prevádzkovateľ vozidla povinný na výzvu policajta predložiť na účely spojené s výkonom jeho oprávnení na úseku bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky; to sa nevzťahuje na prevádzkovateľa vozidla, ktorým je štátny orgán plniaci úlohy na úseku ochrany verejného poriadku, bezpečnosti štátu a obrany štátu.

§ 7
Povinnosti inštruktora autoškoly a skúšobného komisára

Inštruktor autoškoly pri vykonávaní výcviku na vedenie motorového vozidla a skúšobný komisár pri vykonávaní skúšky z odbornej spôsobilosti na vedenie motorového vozidla (ďalej len „odborná spôsobilosť“) majú povinnosti vodiča motorového vozidla.
§ 8 
Používanie bezpečnostných pásov a iných zadržiavacích zariadení

(1)	Osoba sediaca na sedadle povinne vybavenom bezpečnostným pásom alebo iným zadržiavacím zariadením) je povinná toto zariadenie použiť; to neplatí pre 
a)	vodiča vozidla ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov, Vojenskej polície, obecnej polície, Hasičského a záchranného zboru, ostatných hasičských jednotiek, Horskej záchrannej služby, záchrannej zdravotnej služby, banskej záchrannej služby, Vojenského spravodajstva, Slovenskej informačnej služby a prepravované osoby, ak si to vyžaduje plnenie ich úloh,
b)	inštruktora autoškoly, ktorý vykonáva výcvik na vedenie motorového vozidla a pre skúšobného komisára, ktorý vykonáva skúšku z odbornej spôsobilosti,
c)	osobu s telesnou výškou menšou ako 150 cm s výnimkou osoby, ktorá je povinná používať zadržiavacie zariadenie podľa podmienok ustanovených v osobitnom predpise,17)
d)	vodiča vozidla taxislužby pri zmluvnej preprave osôb v obci,
e)	osobu, ktorá nemôže byť pripútaná zo zdravotných dôvodov; takáto osoba sa musí preukázať osvedčením o oslobodení od použitia bezpečnostných systémov vozidla.)
(2)	Výnimka podľa odseku 1 písm. b) až d) sa nevzťahuje na osobu, ktorá sa prepravuje na mieste, ktoré je chránené pred účinkami nárazu vozidla airbagom.

DRUHÁ HLAVA
JAZDA VOZIDLAMI

§ 9 
Spôsob jazdy

(1)	Vodič je povinný na vozovke alebo v jazdnom pruhu jazdiť vpravo pri pravom okraji vozovky alebo jazdného pruhu; to neplatí pri obchádzaní, predchádzaní, otáčaní alebo odbočovaní.

(2)	Na krajnicu smie vodič motorového vozidla vojsť len pri zastavení a státí alebo pri obchádzaní a vyhýbaní sa prekážke cestnej premávky; pritom je povinný dbať na zvýšenú opatrnosť. 

(3)	Vodič malého motocykla alebo bicykla, smie jazdiť po pravej krajnici len, ak tým neohrozí a neobmedzí pohyb chodcov. 

§ 10
Jazda v jazdných pruhoch

(1)	Mimo obce na ceste s dvoma alebo s viacerými jazdnými pruhmi vyznačenými              na vozovke v jednom smere jazdy sa jazdí v pravom jazdnom pruhu. V ostatných jazdných pruhoch sa smie jazdiť, ak je to potrebné na obchádzanie, predchádzanie, otáčanie alebo             na odbočovanie.

(2)	Mimo obce na ceste s troma alebo s viacerými jazdnými pruhmi vyznačenými                 na vozovke v jednom smere jazdy smie vodič nákladného automobilu s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou presahujúcou 3 500 kg, vodič jazdnej súpravy, ktorej celková dĺžka presahuje 7 m, vodič zvláštneho motorového vozidla a vodič motocykla s najväčšou konštrukčnou rýchlosťou do 45 km.h-1 použiť na jazdu výhradne dva jazdné pruhy najbližšie k pravému okraju vozovky; v ostatných jazdných pruhoch smie jazdiť, ak je to potrebné             na obchádzanie, otáčanie alebo na odbočovanie.

(3)	V obci na ceste s dvoma alebo s viacerými jazdnými pruhmi vyznačenými na vozovke v jednom smere jazdy smie vodič vozidla použiť na jazdu ktorýkoľvek jazdný pruh; to neplatí pre vodiča uvedeného v odseku 2, na ktorého sa vzťahujú pri jazde v obci odseky 1 a 2.  

(4)	Ak je na ceste s dvoma a alebo s viacerými jazdnými pruhmi v jednom smere jazdy taká hustá premávka, že sa utvoria súvislé prúdy vozidiel, v ktorých vodič motorového vozidla môže jazdiť len takou rýchlosťou, ktorá závisí od rýchlosti vozidiel idúcich pred ním, vozidlá môžu ísť súbežne vedľa seba (ďalej len „súbežná jazda“). Pri súbežnej jazde                  sa nepovažuje za predchádzanie, ak vozidlá idú v jednom z jazdných pruhov rýchlejšie ako vozidlá v inom jazdnom pruhu.

(5)	Ak by vozidlá idúce v obci súčasne vo všetkých jazdných pruhoch bránili v jazde rýchlejšie idúcemu vozidlu, vodič, ktorý jazdí v ľavom jazdnom pruhu, je povinný tento čo najskôr uvoľniť; to neplatí, ak vodič používa ľavý jazdný pruh na obchádzanie, odbočovanie, otáčanie alebo predchádzanie.

(6)	Vodič pri prechádzaní z jedného jazdného pruhu do druhého jazdného pruhu je povinný dať prednosť v jazde vodičovi jazdiacemu v jazdnom pruhu, do ktorého prechádza; pritom je povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy. Tam, kde sa dva jazdné pruhy zbiehajú do jedného jazdného pruhu tak, že nie je zrejmé, ktorý z nich je priebežný, vodič jazdiaci v ľavom jazdnom pruhu je povinný dať prednosť v jazde vodičovi v pravom jazdnom pruhu; to neplatí, ak ide o striedavé radenie upravené príslušnou dopravnou značkou. 

(7)	Na ceste s tromi jazdnými pruhmi vyznačenými na vozovke v jednom smere jazdy je  vodič prechádzajúci z ľavého jazdného pruhu do stredného jazdného pruhu povinný dať prednosť v jazde vodičovi prechádzajúcemu do stredného jazdného pruhu z pravého jazdného pruhu; takýto postup sa vzťahuje primerane pri prechádzaní z ľavých jazdných pruhov do stredných jazdných pruhov na ceste so štyrmi alebo s viacerými jazdnými pruhmi vyznačenými na vozovke v jednom smere jazdy.

(8)	Ak je pre zaraďovanie do priebežného jazdného pruhu zriadený pripájací pruh, je vodič povinný pred zaradením sa do priebežného jazdného pruhu použiť tento pruh. Vodič pri zaraďovaní z pripájacieho pruhu do priebežného pruhu je povinný dať prednosť v jazde vodičovi idúcemu v priebežnom pruhu. 

(9)	Ak je pri súbežnej jazde v niektorom jazdnom pruhu prekážka cestnej premávky, vodič vozidla idúceho vo voľnom jazdnom pruhu je povinný umožniť vodičovi prvého vozidla nachádzajúceho sa v jazdnom pruhu, v ktorom je prekážka, jej obídenie, ak ten dáva znamenie o zmene smeru jazdy. Vodič obchádzajúci prekážku pritom nesmie ohroziť vodiča jazdiaceho vo voľnom jazdnom pruhu.

(10)	Ak jazdné pruhy nie sú na vozovke vyznačené, jazdným pruhom sa rozumie časť vozovky dovoľujúca jazdu vozidiel s troma a viacerými kolesami v jazdnom prúde za sebou.

Jazda v mimoriadnych prípadoch 
§ 11

(1)	Pozdĺž nástupného ostrovčeka alebo ochranného ostrovčeka sa jazdí vpravo. Vľavo sa smie jazdiť len vtedy, ak jazde vpravo bráni prekážka alebo ak je to bezpečnejšie s ohľadom na rozmery vozidla alebo nákladu. Pozdĺž električky sa jazdí vpravo, ak nie je dopravnou značkou povolená jazda vľavo.

(2)	Na električkový koľajový pás v úrovni vozovky sa smie vojsť len pri obchádzaní, predchádzaní, odbočovaní, otáčaní, vchádzaní na cestu, alebo ak to dovoľuje dopravná značka alebo ak to vyžadujú mimoriadne okolnosti, najmä ak nie je medzi električkovým koľajovým pásom a okrajom vozovky dostatok miesta. Električkový koľajový pás zvýšený nad úroveň vozovky alebo znížený pod jej úroveň, alebo ktorý je od vozovky inak oddelený, najmä obrubníkom, smie sa prechádzať len priečne, a to na mieste prispôsobenom na to. Pritom vodič nesmie ohroziť ani obmedziť električku v jazde.

(3)	Ak ide električka inou rýchlosťou ako ostatné vozidlá idúce rovnakým smerom, nejde o vzájomné predchádzanie.

§ 12

(1)	Ak je na vozovke vyznačený vyhradený jazdný pruh, platí pre vodičov vozidiel, pre ktorých nie je vyhradený jazdný pruh určený, primerane § 11 ods. 2 a § 19 ods. 4; ak je vyhradený jazdný pruh vyznačený na električkovom koľajovom páse, aj § 19 ods. 5.

(2)	Vodiči vozidiel, pre ktorých je vyhradený jazdný pruh určený, sú povinní vyhradený jazdný pruh použiť prednostne.

(3)	Ak vodič autobusu alebo trolejbusu vychádza z vyhradeného jazdného pruhu do priľahlého jazdného pruhu, vodič jazdiaci v tomto pruhu je povinný mu dať prednosť v jazde. Vodič autobusu alebo trolejbusu je pritom povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy a nesmie ohroziť vodičov ostatných vozidiel.

(4)	Ak ide vozidlo vo vyhradenom jazdnom pruhu inou rýchlosťou ako ostatné vozidlá idúce rovnakým smerom, nejde o vzájomné predchádzanie.

(5)	Ak sa premávka vo vyhradenom jazdnom pruhu riadi osobitnými svetelnými signálmi, riadi sa nimi len vodič jazdiaci v tomto jazdnom pruhu.

§ 13

     (1) Za vozidlom pravidelnej verejnej dopravy osôb, ktoré zastavilo v obci na zastávke bez nástupného ostrovčeka alebo bez nástupišťa na zvýšenom električkovom koľajovom páse, vodič iného vozidla je povinný zastaviť vozidlo. Ak je na zastávke viac vozidiel, vodič je povinný zastaviť vozidlo za posledným z nich. Vodič smie pokračovať v jazde, ak neohrozí osobu, ktorá nastupuje do vozidla pravidelnej verejnej dopravy osôb alebo z neho vystupuje. 

(2)Vodič je povinný v úseku  zastávky pravidelnej verejnej dopravy osôb dbať na zvýšenú opatrnosť a jazdiť primeranou rýchlosťou tak, aby neohrozil osobu vystupujúcu z vozidla pravidelnej verejnej dopravy osôb alebo do neho nastupujúcu.

§ 14
Obchádzanie 

(1)	Vodič, ktorý pri obchádzaní vozidla, ktoré zastavilo alebo stojí, prekážky cestnej premávky alebo chodca vybočuje zo smeru svojej jazdy, nesmie ohroziť ani obmedziť vodiča protiidúceho vozidla; nesmie ohroziť ani vodiča idúceho za ním, ani iného účastníka cestnej premávky. Vodič je pritom povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy.

(2)	Vodič je povinný pri obchádzaní stojaceho vozidla hromadnej dopravy osôb prihliadnuť na možnosť vbehnutia osôb na vozovku a jazdu prispôsobiť tak, aby neboli ohrozené; to platí aj pre vodiča vozidla jazdiaceho v protismere. Osobitnú pozornosť musí vodič venovať, ak ide o autobus označený ako autobus prepravujúci deti.

§ 15
Predchádzanie 

(1)	Predchádza sa vľavo. Vpravo sa predchádza vozidlo, ktoré mení smer jazdy vľavo a ak už nie je pochybnosť o ďalšom smere jeho jazdy. Pri jazde v pripájacom jazdnom pruhu alebo v odbočovacom jazdnom pruhu sa smie vpravo predchádzať aj vozidlo idúce v priebežnom jazdnom pruhu.

(2)	Vodič, ktorý pri predchádzaní vybočuje zo smeru svojej jazdy, je povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy, pričom nesmie ohroziť vodičov jazdiacich za ním. 

(3)	Vodič nesmie pri predchádzaní ohroziť ani obmedziť vodiča vozidla, pred ktoré sa po predídení zaraďuje; pritom je povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy.                           Pri predchádzaní musí zachovávať dostatočný bočný odstup od predchádzaného vozidla. 

(4)	Vodič predchádzaného vozidla nesmie zvyšovať rýchlosť jazdy ani inak brániť predchádzaniu.

(5)	Vodič nesmie predchádzať,
a)	ak nemá pred sebou rozhľad na takú vzdialenosť, ktorá je potrebná na bezpečné predchádzanie,
b)	ak by sa nemohol bezpečne zaradiť pred vozidlo alebo pred vozidlá, ktoré chce predísť,
c)	ak by ohrozil alebo obmedzil vodiča jazdiaceho v protismere, alebo ohrozil iného účastníka cestnej premávky,
d)	ak vodič pred ním idúceho vozidla dáva znamenie o zmene smeru jazdy vľavo a ak ho nemožno predísť vpravo podľa odseku 1, prípadne ak ho nemožno predísť v ďalšom voľnom jazdnom pruhu vyznačenom na vozovke v tom istom smere jazdy, 
e)	cez pripájací alebo odbočovací jazdný pruh; to neplatí pre prípad uvedený v odseku 1,
f)	po krajnici; to neplatí pri predchádzaní vpravo podľa odseku 1, pritom nesmie ohroziť ani obmedziť chodca idúceho po krajnici a cyklistu alebo vodiča malého motocykla jazdiaceho po krajnici,
g)	pri jazde cez križovatku a v takej vzdialenosti pred križovatkou, ktorá nie je dostatočná na bezpečné dokončenie predchádzania pred úrovňou križovatky; to neplatí pri predchádzaní motocykla bez postranného vozíka alebo nemotorového vozidla,
h)	pri jazde cez železničné priecestie,
i)	ak by pri predchádzaní svojou výrazne nižšou rýchlosťou obmedzil za ním idúce vozidlo, ktoré začalo úkon predchádzania skôr.

§ 16
Rýchlosť jazdy 

(1)	Vodič je povinný rýchlosť jazdy prispôsobiť najmä svojim schopnostiam, vlastnostiam vozidla a nákladu, poveternostným podmienkam, stavu a povahe vozovky a iným okolnostiam, ktoré možno predvídať. Vodič smie jazdiť len primeranou rýchlosťou, aby bol schopný zastaviť vozidlo na vzdialenosť, na ktorú má rozhľad. 

(2)	Vodič autobusu a vodič motorového vozidla s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou neprevyšujúcou  3 500 kg smie jazdiť rýchlosťou najviac 90 km.h-l. Na diaľnici        a na rýchlostnej ceste vodič autobusu smie jazdiť rýchlosťou najviac 100 km.h-l a vodič motorového vozidla s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou neprevyšujúcou 3 500 kg rýchlosťou najviac 130 km.h-l.

(3)	Vodič iného motorového vozidla, ako sa uvádza v odseku 2, ako aj vodič autobusu s prípojným vozidlom, ktorého najväčšia prípustná hmotnosť prevyšuje 750 kg, a vodič motorového vozidla s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou neprevyšujúcou 3 500 kg         s prípojným vozidlom, ktorého najväčšia prípustná hmotnosť prevyšuje 750 kg, smú jazdiť rýchlosťou najviac 90 km.h-1.

(4)	Vodič smie v obci jazdiť rýchlosťou najviac 50 km.h-1, a ak ide po diaľnici v obci alebo po rýchlostnej ceste v obci, najviac 90 km.h-1.

(5)	Vodič nesmie prekročiť najvyššiu dovolenú rýchlosť jazdy vozidiel určenú dopravnou značkou alebo dopravným zariadením.

(6)	Najvyššie dovolené rýchlosti ustanovené v odsekoch 2 a 3 nemožno prekročiť, ani ak je dopravnou značkou alebo dopravným zariadením dovolená vyššia rýchlosť; to neplatí pre vodiča motorového vozidla s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou neprevyšujúcou 3 500 kg bez prípojného vozidla.

(7)	Vodič nesmie prekročiť najväčšiu konštrukčnú rýchlosť vozidla, a ak ide o jazdnú súpravu, ani najväčšiu konštrukčnú rýchlosť nijakého z vozidiel súpravy.

(8)	Najvyššie dovolené rýchlosti ustanovené v odsekoch 2 až 6 nie sú povinní dodržiavať vodiči vozidiel ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov,  Vojenskej polície, Vojenského spravodajstva a Slovenskej informačnej služby, ak to vyžaduje plnenie osobitných úloh, ktorých okruh určí príslušný minister a riaditeľ Slovenskej informačnej služby. 

§ 17
Vzdialenosť medzi vozidlami 

(1)	Vodič je povinný za vozidlom idúcim pred ním dodržiavať takú vzdialenosť, aby mohol včas znížiť rýchlosť jazdy, prípadne zastaviť vozidlo, ak vodič vozidla jazdiaceho pred ním zníži rýchlosť jazdy alebo zastaví.

(2)	Vodič motorového vozidla je povinný dodržiavať za vozidlom idúcim pred ním takú vzdialenosť, aby sa predchádzajúce vozidlo mohlo pred neho bezpečne zaradiť. 

(3)	Vodič, ktorý nechce alebo nemôže prejsť pozdĺž električky vpravo, je povinný jazdiť za ňou v takej vzdialenosti, aby umožnil prejazd pozdĺž električky ostatným vodičom.

§ 18
Vyhýbanie 

      Vodiči protiidúcich vozidiel sa vyhýbajú vpravo, včas a v dostatočnej miere. Ak sa nemôžu bezpečne vyhnúť, prednosť v jazde je povinný dať ten vodič, na ktorého strane jazdy je prekážka alebo zúžená vozovka. Ak jeden z nich musí cúvať, urobí to ten, pre ktorého je to ľahšie alebo menej nebezpečné. Ak sa vodič nemôže vyhnúť protiidúcej električke vpravo, vyhýba sa jej vľavo.
§ 19
Odbočovanie 

(1)	Pred odbočovaním a počas odbočovania je vodič povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy. Vodič pri odbočovaní nesmie ohroziť vodiča idúceho za ním. Vodič je povinný pri odbočovaní dbať na zvýšenú opatrnosť. Vodič vozidla idúceho za vozidlom, ktoré odbočuje, musí dbať na zvýšenú opatrnosť a svojou jazdou nesmie ohroziť vodiča odbočujúceho vozidla.

(2)	Ak to vyžadujú okolnosti, najmä pri preprave dlhého nákladu, vodič musí zaistiť bezpečné odbočenie pomocou spôsobilej a náležite poučenej osoby.

(3)	Pred odbočovaním vpravo vodič je povinný zaradiť sa čo najbližšie k pravému okraju vozovky. Ak pritom musí s ohľadom na rozmery vozidla alebo nákladu vybočiť zo smeru svojej jazdy vľavo, vždy dáva len znamenie o zmene smeru jazdy vpravo. Pred odbočovaním vľavo vodič je povinný zaradiť sa čo najďalej vľavo v časti vozovky určenej pre jeho smer jazdy s ohľadom na rozmery vozidla alebo nákladu a šírku vozovky. Ak vodiči protiidúcich vozidiel odbočujú vľavo, vyhýbajú sa vľavo.

(4)	Vodič odbočujúci vľavo je povinný dať prednosť v jazde protiidúcim motorovým vozidlám i nemotorovým vozidlám, električkám idúcim v oboch smeroch a chodcom prechádzajúcim cez vozovku. Vodič motorového vozidla i nemotorového vozidla odbočujúci vpravo je povinný dať prednosť v jazde električke, ak je povolená jazda pozdĺž električky vľavo.

(5)	Električka, ktorá križuje smer jazdy vozidla idúceho po jej pravej alebo po jej ľavej strane a dáva znamenie o zmene smeru jazdy, má prednosť v jazde.

§ 20
Jazda cez križovatku 

(1)	Vodič, ktorý prichádza do križovatky po vedľajšej ceste označenej dopravnou značkou „Daj prednosť v jazde“ alebo „Stoj, daj prednosť v jazde“ je povinný dať prednosť v jazde vozidlám a ostatným účastníkom cestnej premávky prichádzajúcim po hlavnej ceste, okrem chodcov, ktorí neprechádzajú cez križovatku v organizovanom útvare. 

(2)	Ak prednosť v jazde nevyplýva z odseku 1, vodič je povinný dať prednosť v jazde vozidlu prichádzajúcemu sprava.

(3)	Vodič nesmie vojsť na križovatku, ak mu situácia nedovoľuje pokračovať za križovatkou v jazde, takže by bol nútený zastaviť vozidlo na križovatke; to neplatí, ak vodič musí zastaviť vozidlo v križovatke z dôvodu dávania prednosti chodcom prechádzajúcim cez vozovku  alebo pri odbočovaní doľava.

(4)	Na príkaz dopravnej značky „Stoj, daj prednosť v jazde!“ vodič je povinný zastaviť vozidlo na takom mieste, odkiaľ má na križovatku náležitý rozhľad.

(5)	Vodič vchádzajúci do kruhového objazdu označeného príslušnou dopravnou značkou je povinný dodržať smer na kruhovom objazde vyznačený šípkami. Vodič vchádzajúci do kruhového objazdu má prednosť v jazde, ak dopravnou značkou nie je ustanovené inak.
§ 21
Vchádzanie na cestu 

(1)	Pri vchádzaní na cestu z miesta mimo cesty, z poľnej cesty, z lesnej cesty, z cestičky pre cyklistov, z obytnej zóny alebo z pešej zóny vodič je povinný dať prednosť v jazde vozidlu idúcemu po ceste. 

(2)	Ak to vyžadujú okolnosti, najmä nedostatočný rozhľad, vodič je povinný zaistiť bezpečný vjazd na cestu pomocou spôsobilej a náležite poučenej osoby.

(3)	Vozidlo vchádzajúce na cestu musí byť vopred očistené, aby neznečisťovalo cestu.

§ 22
Otáčanie a cúvanie 

(1)	Pri otáčaní platí obdobne § 19; pri otáčaní na križovatke aj § 20.

(2)	Vodič nesmie pri cúvaní ohroziť ostatných účastníkov cestnej premávky.

(3)	Ak to vyžadujú okolnosti, najmä nedostatočný rozhľad, vodič je povinný zaistiť bezpečné otáčanie alebo cúvanie pomocou spôsobilej a náležite poučenej osoby.

(4)	Vodič sa nesmie otáčať a nesmie cúvať
a)	na neprehľadných alebo na inak nebezpečných miestach, najmä v neprehľadnej zákrute            a v jej tesnej blízkosti, pred neprehľadným vrcholom stúpania cesty, na ňom a za ním,
b)	na križovatke; otáčať sa smie, ak to dovoľuje dopravná značka alebo dopravné zariadenie,
c)	na priechode pre chodcov alebo na priechode pre cyklistov,
d)	na železničnom priecestí a v jeho tesnej blízkosti,
e)	v tuneli a v jeho tesnej blízkosti,
f)	na jednosmernej ceste; vodič však smie cúvať, ak je to nevyhnutne potrebné najmä na zaradenie do radu stojacich vozidiel alebo na vyjdenie z neho.

Zastavenie a státie 
§ 23

(1)	Vodič smie zastaviť a stáť len vpravo v smere jazdy v jednom rade a rovnobežne s okrajom cesty, čo najbližšie k okraju cesty a na jednosmernej ceste vpravo i vľavo. Ak nie je ohrozená bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky, vodič smie v obci zastaviť a stáť kolmo, prípadne šikmo na okraj cesty alebo zastaviť v druhom rade. Pri státí musí zostať voľný aspoň jeden jazdný pruh široký najmenej 3 m pre každý smer jazdy. Pri zastavení musí zostať voľný aspoň jeden jazdný pruh široký najmenej 3 m pre oba smery jazdy. Pri státí vodič vozidla nesmie obmedziť pohyb chodcov ani cyklistov.

(2)	Pri zastavení a státí je vodič povinný prednostne použiť parkovisko tak, aby neobmedzoval ostatných účastníkov cestnej premávky. Pri zastavení a státí vodič je povinný čo najlepšie využiť parkovacie miesto a nesmie znemožniť ostatným vodičom vyjdenie z parkovacieho miesta. Rovnako nesmie zastaviť a stáť na mieste, kde by znemožnil vjazd          a výjazd vozidiel. Ak sú na parkovisku vyznačené parkovacie miesta, vodič smie stáť len na nich.

(3)	Pri zastavení a státí vedľa vozidla s osobitným označením pre osobu s ťažkým zdravotným postihnutím odkázanú na individuálnu prepravu je povinný ponechať bočný odstup najmenej l,2 m.

(4)	Ak vodič, ktorý chce zastaviť alebo stáť, zachádza na okraj cesty alebo chodníka,          je povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy.

(5)	Vodič vozidla, ktoré zastavilo alebo stálo a opäť vychádza od okraja cesty alebo od chodníka, nesmie ohroziť ostatných účastníkov cestnej premávky; pritom je povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy. Vodičovi vozidla pravidelnej verejnej dopravy osôb sú v obci vodiči ostatných vozidiel povinní umožniť vyjdenie zo zastávky alebo zo zastávkového pruhu, a to znížením rýchlosti jazdy, prípadne i zastavením vozidla; vodič takéhoto vozidla pritom nesmie ohroziť najmä vodičov vozidiel idúcich rovnakým smerom.

§ 24

(1)	Otvárať dvere alebo bočné steny vozidla, ako aj nastupovať do vozidla alebo vystupovať z neho sa smie len vtedy, ak tým nie je ohrozená bezpečnosť nastupujúcich osôb alebo vystupujúcich osôb ani iných účastníkov cestnej premávky.

(2)	Vodič, ktorý sa chce vzdialiť od vozidla tak, že nebude môcť okamžite zasiahnuť, je povinný urobiť také opatrenia, aby vozidlo nemohlo ohroziť bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky a aby ho nemohla neoprávnene použiť iná osoba. Ak je vozidlo povinne vybavené zariadením proti neoprávnenému použitiu, vodič je povinný ho použiť. Vodič motorového vozidla alebo jazdnej súpravy povinne vybavených zakladacími klinmi je povinný ich použiť, ak treba zabezpečiť vozidlo alebo súpravu proti pohybu.

(3)	Vodič vozidla, ktoré je povinne vybavené prenosným výstražným trojuholníkom,            je povinný tento trojuholník použiť počas núdzového státia, najmä pri prerušení jazdy pre chybu na vozidle alebo na náklade alebo v dôsledku dopravnej nehody, ak také vozidlo tvorí prekážku cestnej premávky. Vodič je povinný trojuholník umiestniť na okraji vozovky tak, aby ho prichádzajúci vodiči včas a zreteľne videli, a to vo vzdialenosti najmenej 50 m za vozidlom a na diaľnici a rýchlostnej ceste najmenej 100 m za vozidlom. V obci môže byť táto vzdialenosť, ak to vyžadujú okolnosti, kratšia. Ak je vozidlo vybavené osobitným zariadením, ktoré umožňuje výstražnú funkciu smerových svietidiel, vodič je povinný ho použiť aspoň v čase, kým umiestni trojuholník na vozovke.

§ 25

(1)	Vodič nesmie zastaviť a stáť
a)	v neprehľadnej zákrute a v jej tesnej blízkosti,
b)	pred neprehľadným vrcholom stúpania cesty, na ňom a za ním,
c)	na priechode pre chodcov alebo na priechode pre cyklistov a vo vzdialenosti kratšej ako 5 m pred nimi,
d)	na križovatke a vo vzdialenosti kratšej ako 5 m pred hranicou križovatky a 5 m za ňou; tento zákaz neplatí v obci na križovatke tvaru „T“ na náprotivnej strane vyúsťujúcej cesty,
e)	na pripájacom alebo na odbočovacom pruhu, 
f)	na zastávke vozidla pravidelnej verejnej dopravy osôb v úseku, ktorý sa začína  dopravnou značkou pre zastávku a končí sa 5 m za označníkom zastávky, a tam, kde taká dopravná značka nie je, vo vzdialenosti kratšej ako 30 m pred označníkom zastávky a 5 m za ním; ak je priestor zastávky vyznačený príslušnou vodorovnou dopravnou značkou, platí tento zákaz len pre nástupište a vyznačený priestor, 
g)	na železničnom priecestí, v podjazde a v tuneli a vo vzdialenosti kratšej ako 15 m pred nimi a 15 m za nimi,
h)	na mieste, kde by vozidlo zakrývalo zvislú dopravnú značku, vodorovnú dopravnú značku vyznačujúcu spôsob radenia do jazdných pruhov a určený smer jazdy cez križovatku alebo vyjadrujúcu doplňujúci údaj nápisom alebo svetelné signály,
i)	na vnútornom jazdnom pruhu, 
j)	na vyhradenom jazdnom pruhu, okrem vozidla, pre ktoré je vyhradený jazdný pruh určený a ak nejde o vnútorný jazdný pruh, 
k)	na cestičke pre cyklistov,
l)	vo vzdialenosti kratšej ako 5 m od začiatku a 5 m od konca pozdĺžnej súvislej čiary alebo nástupného ostrovčeka tam, kde by medzi touto čiarou alebo nástupným ostrovčekom a vozidlom nezostal voľný aspoň jeden jazdný pruh široký najmenej 3 m,
m)	na moste,
n)	pred vjazdom na cestu z miesta mimo cesty, alebo na vyhradenom parkovisku, ak nejde o vozidlo, pre ktoré je parkovisko vyhradené,
o)	na platenom parkovisku, ak vozidlo nemá zaplatený poplatok za parkovanie, 
p)	na električkovom koľajovom páse, 
q)	na chodníku okrem prípadu podľa § 52 ods. 2,
r)	na kruhovom objazde,
s)	na cestnej zeleni a inej verejne prístupnej zeleni, na ostrovčekoch a deliacich pásoch, ak to nie je dovolené dopravnou značkou,
t)	na mieste, kde by medzi vozidlom a najbližšou električkovou koľajnicou nezostal voľný jazdný pruh široký najmenej 3,5 m,
u)	na iných miestach, kde zastavenie alebo státie môže ohroziť bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky alebo obmedziť jazdu vozidiel; osobitne na miestach vjazdov alebo výjazdov z pozemkov, vjazdov a výjazdov z objektov, určených na zásobovanie alebo parkovacích miest.
 
(2)	Na cestách I. triedy a za zníženej viditeľnosti aj na ostatných cestách s výnimkou účelových komunikácií je mimo obce zakázané zastavenie a státie na inom mieste než na mieste označenom ako parkovisko s výnimkou núdzového státia. 

§ 26
Zastavenie vozidla v tuneli 

(1)	Ak pri jazde vozidla v tuneli vznikne porucha vozidla, pre ktorú sa toto vozidlo stane nepojazdným, alebo ak vznikne dopravná nehoda vrátane požiaru, je vodič po zastavení vozidla povinný bezodkladne
a)	vypnúť motor, a ak je na vykurovanie vozidla použité nezávislé kúrenie, vypnúť aj toto kúrenie, 
b)	vykonať vhodné opatrenia, aby nebola ohrozená bezpečnosť cestnej premávky v tuneli;  ak to okolnosti vyžadujú, je oprávnený zastavovať iné vozidlá,
c)	oznámiť telefonicky alebo iným vhodným spôsobom zastavenie vozidla v tuneli osobe vykonávajúcej dohľad nad prevádzkou tunela.

(2)	V prípadoch uvedených v odseku 1 nesmie vodič a prepravovaná osoba fajčiť alebo manipulovať s otvoreným ohňom.

(3)	Vodič alebo prepravovaná osoba sú v prípadoch uvedených v odseku 1 povinní na pokyn osoby vykonávajúcej dohľad nad prevádzkou tunela opustiť vozidlo a sústrediť sa do miest na to určených, prípadne tunel opustiť.

(4)	Ak to nie je nevyhnutné, prepravované osoby nesmú z vozidla vystupovať a pohybovať sa po vozovke. Také osoby sa môžu pohybovať po vozovke v tuneli len v súvislosti so zaisťovaním bezpečnosti cestnej premávky, ak majú na sebe reflexný bezpečnostný odev. 

(5)	Ustanovenia odseku 1 písm. a) a b) a odsekov 2 až  4 sa vzťahujú aj na ostatných vodičov a prepravované osoby.

Železničné priecestie 
§ 27

(1)	Pred železničným priecestím vodič je povinný počínať si mimoriadne opatrne, najmä sa presvedčiť, či môže bezpečne prejsť cez železničné priecestie.

(2)	Vozidlá pred železničným priecestím sa radia za sebou v poradí, v ktorom prišli.           Ak nejde o súbežnú jazdu, smú vozidlá prechádzať cez železničné priecestie len v jednom jazdnom prúde.

(3)	Vo vzdialenosti 50 m pred železničným priecestím a pri jeho prechádzaní vodič je povinný jazdiť rýchlosťou najviac 30 km.h-1; ak na priecestnom zabezpečovacom zariadení svieti prerušované biele svetlo, vodič je povinný 50 m pred železničným priecestím a pri jeho prechádzaní jazdiť rýchlosťou najviac 50 km.h-1. Vodič pritom nesmie zbytočne predlžovať čas prechádzania železničného priecestia. 

(4)	Ak dôjde k zastaveniu vozidla na železničnom priecestí, vodič je povinný odstrániť vozidlo zo železničnej trate; ak tak nemôže urobiť, musí bezodkladne vykonať také opatrenia, aby bol vodič koľajového vozidla pred nebezpečenstvom včas varovaný.

(5)	Pred železničným priecestím, pri ktorom je umiestnená dopravná značka „Stoj, daj prednosť v jazde!“, vodič je povinný zastaviť vozidlo na takom mieste, z ktorého má náležitý rozhľad na trať.

§ 28

      Vodič nesmie vchádzať na železničné priecestie, ak
a)	sa dáva výstraha dvoma červenými striedavo prerušovanými svetlami priecestného  zabezpečovacieho zariadenia,
b)	sa dáva výstraha prerušovaným zvukom húkačky alebo zvončeka priecestného zabezpečovacieho zariadenia,
c)	sa spúšťajú, ak sú spustené alebo ak sa zdvíhajú závory,
d)	už vidieť alebo počuť prichádzajúci vlak alebo iné dráhové vozidlo alebo ak počuť najmä jeho húkanie alebo pískanie,
e)	osoba pribratá na zaistenie bezpečnej prevádzky železničného priecestia dáva znamenie na zastavenie vozidla krúžením červenou alebo žltou zástavkou a za zníženej viditeľnosti krúžením červeným svetlom v hornom polkruhu,
f)	situácia na železničnom priecestí alebo za ním nedovoľuje, aby ho bezpečne prešiel                    a pokračoval v jazde. 

§ 29

(1)	Ak  osoba pribratá na zaistenie bezpečnej prevádzky železničného priecestia dáva pokyn na jazdu cez železničné priecestie vodorovným kývaním ruky s červenou alebo                so žltou zástavkou a za zníženej viditeľnosti bielym svetlom cez stred tela, vodič je povinný ju poslúchnuť; pritom neplatí § 28 písm. a) až d).

(2)	Ustanovenia odseku 1 a § 27 a 28 sa primerane vzťahujú aj na chodca. 

§ 30
Znamenie o zmene smeru jazdy 

(1)	Znamenie o zmene smeru jazdy vodič je povinný dávať okrem prípadov uvedených v tomto zákone vždy aj pri zmene smeru jazdy, vybočovaní z neho alebo ak to vyžaduje bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky.

(2)	Vodič je povinný dávať znamenie o zmene smeru jazdy včas pred začatím jazdného úkonu podľa odseku 1, a to s ohľadom na okolnosti cestnej premávky, najmä na vozidlá idúce za ním a na povahu jazdy.

(3)	Znamenie o zmene smeru jazdy sa dáva smerovými svietidlami. Ak nimi vozidlo nie je vybavené alebo ak majú poruchu, dáva sa znamenie upažením. Rukou ohnutou v lakti hore sa dáva znamenie o zmene smeru jazdy na opačnú stranu. Ak to vyžadujú okolnosti, najmä  ak znamenie dávané smerovými svietidlami alebo rukou nie je dostatočne viditeľné najmä pre šírku nákladu alebo za zníženej viditeľnosti, musí dávať znamenie spôsobilá a náležite poučená osoba alebo sa musí použiť iný zreteľný spôsob. Inak vodič smie zamýšľaný jazdný úkon uskutočniť len vtedy a takým spôsobom, aby neboli ohrození ani obmedzení iní účastníci cestnej premávky.

(4)	Znamenie o smere smeru jazdy dávané smerovými svietidlami vodič ponechá len             v čase, kým mení smer jazdy, vybočuje z neho alebo kým vozidlo nezaujme miesto                    v jazdnom pruhu, do ktorého prechádza. Znamenie o zmene smeru jazdy rukou sa dáva len pred začatím jazdného úkonu.

(5)	Znamenie o zmene smeru jazdy vodič nedáva pri vjazde do kruhového objazdu.            Pri jazde po kruhovom objazde vodič dáva znamenie o zmene smeru jazdy, ak z takej križovatky vychádza, a v prípadoch podľa § 10 ods. 6.

§ 31
Výstražné znamenie 

(1)	Vodič smie dávať zvukové výstražné znamenie len vtedy, ak je to potrebné na odvrátenie hroziaceho nebezpečenstva, a mimo obce aj na upozornenie vodiča predchádzaného vozidla. 

(2)	Vodič smie namiesto zvukového výstražného znamenia dávať svetelné výstražné znamenie  prerušovaným zapínaním stretávacích svetlometov alebo diaľkových svetlometov; na upozornenie vodiča predchádzaného vozidla ho smie dávať aj v obci.

(3)	Ak je nevyhnutné upozorniť ostatných účastníkov cestnej premávky na hroziace nebezpečenstvo, najmä v prípadoch, keď je potrebné náhle znížiť rýchlosť jazdy alebo zastaviť vozidlo, vodič dáva svetelné výstražné znamenie zapnutím výstražnej funkcie smerových svietidiel. Funkciu výstražných smerových svietidiel možno v iných prípadoch použiť len za podmienok podľa odseku 1.

(4)	Výstražné znamenie sa smie použiť len v nevyhnutne potrebnom čase.

Osvetlenie vozidla 
§ 32

(1)	Vozidlo musí mať okrem prípadu uvedeného v § 34 ods. 3 počas jazdy rozsvietené stretávacie svetlomety alebo im na roveň postavené osvetlenie; to neplatí pre nemotorové vozidlo, ktoré musí mať rozsvietené svietidlá počas zníženej viditeľnosti. Za nezníženej viditeľnosti môžu byť na vozidle namiesto stretávacích svetlometov rozsvietené denné prevádzkové svietidlá, ak je nimi vozidlo vybavené. Vodič smie jazdiť aj s parkovacími alebo obrysovými svietidlami, ak má súčasne rozsvietené stretávacie svetlomety alebo diaľkové svetlomety, alebo predné svetlomety do hmly, ak je nimi vozidlo vybavené. Činná plocha svetlometov a svietidiel nesmie byť zakrytá alebo nadmerne znečistená s výnimkou svetlometov a svietidiel, ktoré nie sú predpísané. 

(2)	Vodič nesmie použiť diaľkové svetlomety, ak je vozovka dostatočne a súvisle osvetlená alebo ak by mohol byť oslnený vodič protiidúceho vozidla, vodič vozidla idúceho pred ním alebo iný účastník cestnej premávky, strojvedúci vlaku alebo vodič iného dráhového vozidla, alebo vodič plavidla. Pri zastavení vozidla pred železničným priecestím vodič nesmie použiť ani parkovacie alebo obrysové svietidlá, ak by nimi mohol oslniť vodiča vozidla               v protismere.

(3)	Predné svetlomety do hmly a zadné svietidlá do hmly vodič smie použiť len za hmly, sneženia alebo za dažďa. 

§ 33

      Vozidlo stojace za zníženej viditeľnosti v obci na mieste, kde tvorí prekážku cestnej premávky, alebo na ceste mimo obce musí mať aspoň na strane privrátenej k stredu cesty rozsvietené parkovacie alebo obrysové svietidlá, prípadne musí byť osvetlené na strane privrátenej k stredu cesty aspoň jedným svietidlom viditeľným spredu i zozadu, pričom toto svietidlo nesmie byť umiestnené ďalej ako 400 mm od bočného obrysu vozidla; to neplatí na  parkovisku.

§ 34
Vlečenie motorového vozidla

(1)	Pri vlečení motorového vozidla sa smie jazdiť rýchlosťou najviac 60 km.h-1.

(2)	Motorové vozidlo sa smie vliecť len vtedy, ak má účinné riadenie a brzdy; povinnosti podľa § 4 ods. 1 a 2 sa vzťahujú aj na vodiča vlečeného motorového vozidla. Vodiči vlečeného a vlečného motorového vozidla sú povinní vopred sa dohodnúť na spôsobe dorozumievania počas jazdy. 

(3)	Ustanovenie odseku 2 neplatí, ak je motorové vozidlo vlečené pomocou osobitného zariadenia, najmä pomocou vyslobodzovacieho podvozka alebo žeriava; v takom prípade musí byť vlečené motorové vozidlo vybavené vzadu prenosným osvetlením vozidla s napojením na vlečné vozidlo.

(4)	Pri poruche osvetlenia alebo inej poruche nedovoľujúcej použitie osvetlenia, musia byť na vlečenom motorovom vozidle za zníženej viditeľnosti rozsvietené svietidlá na strane   k stredu vozovky vpredu bielym neoslňujúcim svetlom a vzadu aspoň jedným červeným svetlom. Tieto svietidlá musia byť dobre viditeľné a nesmú byť umiestnené ďalej ako 400 mm od bočného obrysu motorového vozidla. 

(5)	Vlečenie viacerých motorových vozidiel alebo vlečenie motorového vozidla                     s prívesom je zakázané; smie sa však vliecť motorové vozidlo s návesom. Za motorovým vozidlom s prívesom sa nesmie vliecť iné motorové vozidlo. Motorové vozidlo vlečené pomocou osobitného zariadenia a autobus sa smú vliecť len bez prepravovaných osôb; nákladný automobil sa smie vliecť len bez osôb prepravovaných v jeho ložnom priestore. Motocykel bez postranného vozíka sa nesmie vliecť ani použiť ako vlečné vozidlo.

(6)	Označenie spojnice a jej dĺžku pri vlečení motorových vozidiel ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo vnútra“).

Osobitosti premávky na diaľnici a rýchlostnej ceste 
§ 35

(1)	Diaľnicu môžu používať len vodiči motorových vozidiel; iným účastníkom cestnej premávky je používanie diaľnice zakázané. Na diaľnici smie vodič motorového vozidla jazdiť rýchlosťou najmenej 80 km.h-1. V úseku diaľnice prechádzajúcom cez obec smie vodič motorového vozidla jazdiť rýchlosťou najmenej 65 km.h-1.

(2)	Vodič motorového vozidla smie na diaľnicu vchádzať a z diaľnice vychádzať len na miestach na to určených. Pred vjazdom do priebežných jazdných pruhov na diaľnici je vodič povinný použiť pripájací jazdný pruh. Tam, kde pripájací jazdný pruh nie je, vodič je povinný dať prednosť v jazde vozidlám idúcim v priebežných jazdných pruhoch.

(3)	Rýchlosť jazdy podľa odseku 1 sa nevzťahuje na vodiča motorového vozidla vchádzajúceho na diaľnicu, vychádzajúceho z diaľnice, pri súbežnej jazde a v iných prípadoch, ak je to potrebné z hľadiska bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky. Rýchlosť jazdy podľa odseku 1 sa nevzťahuje ani na vodiča motorového vozidla použitého pri vykonávaní činností spojených so správou a údržbou diaľnice, s odťahovaním vozidiel a činností spojených so záchranou života, zdravia a majetku a na vodičov kolóny vozidiel ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov a ozbrojených zborov.

§ 36

(1)	Vodičovi motorového vozidla je na diaľnici zakázané
a)	zastavenie a státie na inom mieste než na mieste označenom ako parkovisko s výnimkou núdzového státia, keď vozidlo musí stáť na krajnici, a ak to nie je možné, na vozovke, pričom také vozidlo musí vodič vždy označiť ako prekážku cestnej premávky,
b)	otáčanie, cúvanie a vchádzanie na stredný deliaci pás vrátane miest, kde je pás prerušený.

(2)	Ak vodič motorového vozidla počas jazdy zistí na vozidle alebo na náklade chybu, pre ktorú nemožno dosiahnuť na rovine rýchlosť podľa § 35 ods. 1, musí diaľnicu opustiť na najbližšom výjazde; to neplatí, ak sa pred výjazdom z diaľnice nachádza parkovisko, kde musí vozidlo odstaviť.  

(3)	Vlečenie motorového vozidla je dovolené len vtedy, ak je to nevyhnutné na jeho odstránenie z diaľnice. Vozidlo sa smie vliecť len k najbližšiemu parkovisku alebo výjazdu, kde musí diaľnicu opustiť.

(4)	Vodič motorového vozidla nesmie predchádzať iné motorové vozidlo, ak by pri predchádzaní svojou výrazne nižšou rýchlosťou obmedzil iné motorové vozidlo idúce               po diaľnici.

§ 37

(1)	Ustanovenia o premávke na diaľnici platia aj na rýchlostnej ceste.

(2)	Ak nie je v § 35 a 36 ustanovené inak, platia pre premávku na diaľnici                          a na rýchlostnej ceste ostatné ustanovenia tohto zákona.

§ 38
Osobitosti premávky v zimnom období

(1)	Ak sa na vozovke nachádza súvislá snehová vrstva, ľad alebo námraza, vodič motorového vozidla kategórie M1 a N1) môže také vozidlo použiť v cestnej premávke, len ak je toto vozidlo na všetkých nápravách  vybavené zimnými pneumatikami s označením „M+S“, „M.S.“ alebo „M & S“; motorové vozidlá kategórie M2, M3, N2 a N3 musia byť vybavené takými pneumatikami aspoň na jednej z hnacích náprav.

(2)	Ustanovenie odseku 1 neplatí  
a)	pri núdzovom dojazde, ak je na náprave namontovaná náhradná pneumatika alebo pneumatika na núdzový dojazd,
b)	pre terénne motorové vozidlo,)
c)	pre motorové vozidlo používané v obci v súvislosti s plnením úloh na základe zmluvy o výkone vo verejnom záujme podľa osobitného predpisu.)

(3)	Vodič motorového vozidla je povinný zabezpečiť splnenie podmienky podľa odseku 1, ak vzhľadom na ročné obdobie možno predpokladať, že na trase, ktorou bude s motorovým vozidlom prechádzať, bude sa na vozovke nachádzať súvislá snehová vrstva, ľad alebo námraza.

§ 39
Obmedzenie jazdy niektorých druhov vozidiel 

(1)	Na diaľnici, na rýchlostnej ceste a na ceste I. triedy je zakázaná jazda motorovým vozidlám s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou prevyšujúcou 7 500 kg a motorovým vozidlám s najväčšou prípustnou celkovou hmotnosťou prevyšujúcou  3 500 kg s prípojným vozidlom, 
a)	v piatok alebo v posledný pracovný deň pred dňom pracovného pokoja) v čase od 16.00 do 20.00 hodín,
b)	v prvý deň pracovného pokoja a v sobotu, ak táto nasleduje po pracovnom dni v období od 1. júla do 31. augusta  v čase od 07.00 do 19.00 hodín,
c)	v posledný deň pracovného pokoja v čase od 16.00 do 20.00 hodín.

(2)	Ak ide o jeden deň pracovného pokoja, ktorý nasleduje po pracovnom dni, zákaz jazdy podľa odseku 1 platí v tento deň v čase od 16.00 do 20.00 hodín; pričom na posledný pracovný deň pred takýmto dňom pracovného pokoja, sa nevzťahuje zákaz jazdy podľa odseku 1 písm. a).

(3)	Zákaz jazdy podľa odsekov 1 a 2 neplatí pre
a)	autobusy, obytné automobily, vozidlá ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov, Vojenskej polície, Hasičského a záchranného zboru, ostatných hasičských jednotiek, Vojenského spravodajstva a Slovenskej informačnej služby,
b)	vozidlá použité na prepravu zdravotníckeho materiálu, liečiv a biologického materiálu do zdravotníckeho zariadenia alebo na zabezpečenie prevádzky zdravotníckych prístrojov v zdravotníckych zariadeniach, 
c)	vozidlá použité v kombinovanej doprave, na nakládku a vykládku lodí, železničných vagónov alebo lietadiel,
d)	vozidlá použité na zásobovanie čerpacích staníc pohonnými látkami,
e)	vozidlá použité na zabezpečovanie športových a kultúrnych podujatí, 
f)	vozidlá použité na prepravu humanitárnej pomoci,
g)	vozidlá použité na odstraňovanie havárií a ich následkov, ako aj pri živelných pohromách, 
h)	vozidlá použité pri výkone činnosti spojenej s údržbou, opravami a výstavbou ciest,
i)	vozidlá použité na nevyhnutnú poľnohospodársku sezónnu prepravu,
j)	vozidlá použité na prepravu potravín alebo na prepravu živých zvierat,
k)	prepravu, ktorá súvisí s použitím vozidiel podľa písmen b) až j).

(4)	Vodič je povinný na výzvu policajta hodnoverným spôsobom preukázať použitie vozidla na účely uvedené v odseku 3.

(5)	Používanie zvláštnych motorových vozidiel na cestách je s výnimkou ciest III. Triedy, miestnych komunikácií  a účelových komunikácií zakázané; to neplatí 
a)	pre traktory povinne opatrené tabuľkou s evidenčným číslom, ktoré môžu používať               aj cesty II. triedy v čase od 09.00 do 15.00 hodín a od 20.00 do 06.00 hodín,
b)	pre zvláštne motorové vozidlá  ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov, Vojenskej polície, Vojenského spravodajstva a Slovenskej informačnej služby a zvláštne motorové vozidlá použité na odstraňovanie havárií a ich následkov, pri živelných pohromách, pri výkone činnosti spojenej s údržbou, opravami a výstavbou ciest,
c)	ak je používanie zvláštnych motorových vozidiel dovolené na základe povolenia                  na zvláštne užívanie ciest.)

(6)	Na ceste I. triedy je zakázaná jazda záprahovým vozidlám a ručným vozíkom                 s celkovou šírkou väčšou ako 600 mm. Na ceste II. triedy je takýmto vozidlám zakázaná jazda
a)	v čase od 06.00 do 09.00 hodín, od 15.00 do 20.00 hodín a od 23.00 do 04.00 hodín,
b)	v čase zákazu jazdy niektorých druhov vozidiel podľa odsekov 1 a 2, ak tento čas nie je rovnaký s časmi podľa písmena a).

Vozidlo s právom prednostnej jazdy 
§ 40

(1)	Vodič vozidla, ktorý pri plnení špeciálnych úloh používa typické zvukové znamenie doplnené zvláštnym výstražným modrým svetlom alebo červeným svetlom, prípadne ich kombináciou (ďalej len „zvláštne výstražné znamenie“), nie je povinný dodržiavať povinnosti a zákazy ustanovené týmto zákonom okrem povinností podľa § 3 ods. 2 písm. c) a § 4 ods. 2 písm. a) až e). Vodič vozidla, ktorý pri plnení špeciálnych úloh používa zvláštne výstražné znamenia (ďalej len „vozidlo  s právom prednostnej jazdy“) je povinný dbať na potrebnú opatrnosť tak, aby iných účastníkov cestnej premávky neohrozil.

(2)	Vozidlá s právom prednostnej jazdy sú vozidlá
a)	ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov, Vojenskej polície, Vojenského spravodajstva a civilnej ochrany obyvateľstva, ktoré určí príslušný minister,
b)	Hasičského a záchranného zboru, ostatných hasičských jednotiek, Horskej záchrannej služby, záchrannej zdravotnej služby a banskej záchrannej služby pri plnení úloh spojených so záchranou života a zdravia osôb alebo materiálnych hodnôt,
c)	Slovenskej informačnej služby, ktoré určí riaditeľ Slovenskej informačnej služby, 
d)	Národnej rady Slovenskej republiky pri preprave ústavných činiteľov alebo členov zahraničných delegácií a pri plnení úloh spojených s takou prepravou, 
e)	vlády Slovenskej republiky pri preprave ústavných činiteľov alebo členov zahraničných delegácií a pri plnení úloh spojených s takou prepravou,
f)	Kancelárie prezidenta Slovenskej republiky pri preprave ústavných činiteľov alebo členov zahraničných delegácií a pri plnení úloh spojených s takou prepravou,
g)	Ústavného súdu Slovenskej republiky pri preprave jeho predsedu,
h)	Najvyššieho súdu Slovenskej republiky pri preprave jeho predsedu,
i)	Najvyššieho kontrolného úradu Slovenskej republiky pri preprave jeho predsedu,
j)	Národného bezpečnostného úradu pri preprave jeho riaditeľa,
k)	Generálnej prokuratúry Slovenskej republiky, ktoré určí generálny prokurátor,
l)	samosprávneho kraja pri preprave jeho predsedu,
m)	obecnej polície, ktoré určí obec.

(3)	Ministerstvo vnútra môže v osobitných prípadoch, najmä ak je to potrebné na ochranu života, zdravia alebo majetku, na základe písomnej žiadosti vydať povolenie na používanie zvláštnych výstražných znamení aj na iných vozidlách ako sú uvedené v odseku 2; v takom prípade môže byť zvláštne výstražné svetlo modrej farby umiestnené na vozidle len pomocou prenosného zariadenia. 

(4)	Žiadosť podľa odseku 3 musí obsahovať
a)	názov a sídlo právnickej osoby, ktorá o povolenie žiada,
b)	účel a zdôvodnenie nevyhnutnosti používania zvláštnych výstražných znamení,
c)	zoznam vozidiel, ktoré budú zvláštne výstražné znamenie používať,
d)	územný a časový rozsah používania zvláštnych výstražných znamení.

(5) Rozsah a podmienky používania zvláštnych výstražných znamení podľa odseku 3 určí ministerstvo vnútra vo vydanom povolení. Ministerstvo vnútra môže povolenie kedykoľvek zrušiť, a to i bez udania dôvodu, o čom vyrozumie jeho držiteľa.

(6) Vozidlo s právom prednostnej jazdy smie viesť len vodič starší ako 21 rokov,                  ktorý má vo vedení motorového vozidla príslušnej skupiny alebo podskupiny najmenej dvojročnú prax.

(7) Ustanovenia odsekov 1 a 6 platia obdobne aj pre vodičov vozidiel sprevádzaných vpredu, a ak ide o viac ako tri vozidlá, aj vzadu vozidlami ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov, ozbrojených zborov, Vojenskej polície, Vojenského spravodajstva          a Slovenskej informačnej služby s právom prednostnej jazdy. Na sprevádzanom vozidle musí byť použité aj zvláštne výstražné svetlo modrej alebo červenej farby, prípadne                          ich kombinácia alebo osobitné zariadenie umožňujúce výstražnú funkciu smerových svietidiel, ak je nimi vozidlo vybavené.

(8) Vodič iného vozidla je povinný vozidlu s právom prednostnej jazdy a vozidlu, ktoré sprevádza, umožniť bezpečný a plynulý prejazd, a ak je to potrebné, aj zastaviť vozidlo              na takom mieste, aby im neprekážalo. Do skupiny vozidiel tvorenej vozidlami s právom prednostnej jazdy a vozidlami, ktoré sprevádzajú, sa vodič iného vozidla nesmie zaraďovať. 

(9)	Ak hustota cestnej premávky v jednom smere jazdy vyvolá vznik kolóny stojacich vozidiel, vodič vozidla s právom prednostnej jazdy môže použiť krajnicu alebo inú časť cesty, ktorá nie je určená na jazdu vozidiel; pritom je povinný dbať na zvýšenú opatrnosť tak, aby neohrozil iných účastníkov cestnej premávky.

(10)	Ak na stojacom vozidle svieti zvláštne výstražné svetlo modrej alebo červenej farby, prípadne ich kombinácia, musí vodič iného vozidla zvýšiť opatrnosť, znížiť rýchlosť jazdy, prípadne zastaviť vozidlo.

(11)	Vozidlo s právom prednostnej jazdy a vozidlo, ktoré sprevádza, majú pri čerpaní pohonných látok prednosť; pritom nemusia používať zvláštne výstražné znamenie.

(12)	Len vozidlo Policajného zboru môže používať zvláštne výstražné svetlo červenej farby a kombináciu zvláštneho výstražného svetla červenej a modrej farby.

(13)	Iné vozidlo ako je uvedené v odsekoch 2, 3 a 7 nesmie byť vybavené zariadením umožňujúcim používanie typického zvukového znamenia alebo zvláštneho výstražného svetla ustanovených pre vozidlá s právom prednostnej jazdy.

(14)	Prevádzkovatelia vozidiel podľa odseku 2 určia podmienky na používanie zvláštnych výstražných znamení.

§ 41

(1)	Vodič vozidla vybaveného zvláštnym výstražným svetlom oranžovej farby je povinný toto svetlo používať, ak by mohol svojou jazdou alebo pracovnou činnosťou ohroziť bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky alebo na označenie prekážky cestnej premávky.

(2)	Vodič vozidla podľa odseku 1 nie je povinný dodržiavať ustanovenia tejto hlavy a § 59, ak to povaha jeho jazdy alebo činnosti vyžaduje; pritom musí dbať na potrebnú opatrnosť.

(3)	Vodič iného vozidla je povinný podľa okolností znížiť rýchlosť jazdy alebo aj zastaviť vozidlo, ak vozidlo uvedené v odseku 1 používa zvláštne výstražné svetlo oranžovej farby.
(4)	Ustanovenie odseku 2 platí obdobne aj pre vodičov kolóny vozidiel ozbrojených síl, ozbrojených bezpečnostných zborov alebo ozbrojených zborov vpredu i vzadu sprevádzanej vozidlami používajúcimi zvláštne výstražné svetlo oranžovej farby.

§ 42

       Okruh vozidiel používajúcich zvláštne výstražné svetlo oranžovej farby a podrobnosti o schvaľovaní zvláštnych výstražných svetiel a zvláštnych výstražných znamení upravuje osobitný predpis.) 

§ 43
Prekážka cestnej premávky 

(1)	Kto spôsobil prekážku cestnej premávky, je povinný ju bezodkladne odstrániť. Ak to neurobí, je povinný ju bezodkladne odstrániť na jeho náklady správca cesty.) Ten, kto odstráni prekážku cestnej premávky, je povinný bezodkladne zabezpečiť aj odstránenie predmetov a odpadov prekážajúcich v zjazdnosti na ceste, ktoré s prekážkou cestnej premávky súvisia. 

(2)	Ak ten, kto prekážku cestnej premávky spôsobil, ju bezodkladne neodstráni,                    je povinný ju označiť a oznámiť to policajtovi; ak prekážku neoznačí, príslušný správca cesty je povinný ju bezodkladne označiť na náklady jej pôvodcu.

(3)	Prekážka cestnej premávky sa označí tak, aby ju účastníci cestnej premávky mohli včas spozorovať. Prekážka cestnej premávky sa označuje najmä zábranou na označenie uzávierky, výstražným svetlom oranžovej farby, za zníženej viditeľnosti aj červeným svetlom alebo reflexnou červenou zástavkou. Na označenie vozidla, ktoré je povinne vybavené prenosným výstražným trojuholníkom, platí § 24 ods. 3.

(4)	Správca cesty môže odstrániť vozidlo stojace na ceste vrátane chodníka, na náklady jeho prevádzkovateľa, ak je

a)	na mieste, kde tvorí prekážku cestnej premávky,
b)	na vyhradenom parkovisku, ak také parkovisko nie je preň určené,
c)	bez pripevnenej tabuľky s evidenčným číslom, ak podlieha evidenčnej povinnosti, alebo je bez čitateľného vyznačenia mena, priezviska a adresy pobytu alebo názvu a sídla držiteľa vozidla na viditeľnom mieste s výnimkou dvojkolesových vozidiel, aj keď netvorí prekážku cestnej premávky.

(5)	Ak vozidlo tvorí prekážku cestnej premávky alebo ak ide o vozidlo uvedené v odseku 4 a v § 25, môže o jeho odstránení rozhodnúť aj policajt; také vozidlo odstráni na náklady jeho prevádzkovateľa Policajný zbor alebo správca cesty podľa rozhodnutia policajta. Ak ide o vozidlo tvoriace prekážku cestnej premávky na diaľnici alebo na rýchlostnej ceste, o odstránení vozidla rozhodne policajt, ak tak neurobil skôr ten, kto prekážku spôsobil alebo správca cesty.

§ 44
Osobitné označenie vozidla

(1)	Osobitné označenie sa môže používať na 
a)	vozidle prepravujúcom osobu s ťažkým zdravotným postihnutím odkázanú                           na individuálnu prepravu,)
b)	vozidle vedenom osobou so sluchovým postihnutím, 
c)	vozidle lekára pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti,
d)	autobuse, ktorým sa prepravujú deti, 
e)	vozidle vedenom vodičom začiatočníkom.

(2)	Na označenie vozidla stojaceho na mieste vyhradenom pre vozidlá prepravujúce osoby s ťažkým zdravotným postihnutím možno použiť aj parkovací preukaz.

(3)	Vodič vozidla podľa odseku 1 písm. a) a c) je povinný osobitné označenie a parkovací preukaz odstrániť z vozidla, ak sa nepoužíva na účely, na ktoré je určené.
	
(4)	Osobitné označenie na vozidle podľa odseku 1 písm. a) a c) a parkovací preukaz môže používať iba osoba, ktorej ho na základe písomnej žiadosti vydal obvodný úrad v sídle kraja príslušný podľa miesta jej trvalého pobytu alebo prechodného pobytu, alebo iný oprávnený orgán v zahraničí. Príslušný obvodný úrad v sídle kraja vedie evidenciu vydaných osobitných označení v rozsahu meno, priezvisko, dátum a miesto narodenia a trvalý alebo prechodný pobyt, pričom je povinný poskytnúť Policajnému zboru na jeho žiadosť informácie                     o vydaných osobitných označeniach.

(5)	Oprávnenie na používanie osobitného označenia na vozidle podľa odseku 1 písm. a)          a c) sa preukazuje preukazom osobitného označenia vozidla vydaného orgánom podľa  odseku 4.
(6)	Osobitné označenie podľa odseku 1 písm. a) a c) sa smie na vozidle používať len v súvislosti s prepravou osoby, ktorá je držiteľom preukazu podľa odseku 5. Vodič vozidla označeného osobitným označením podľa odseku 1 písm. a) a c) je povinný pri vedení vozidla mať pri sebe preukaz podľa odseku 5 a na výzvu policajta sa ním preukázať; ak vodičom nie je osoba uvedená v odseku 1 písm. a) alebo c) stačí, ak sa takým preukazom preukáže prepravovaná osoba. Osobitné označenie podľa odseku 1 písm. b) sa smie na vozidle používať, len ak je takou osobou vodič vozidla.

(7)	Vodič osobitne označeného vozidla uvedeného v odseku 1 písm. a) a c) nemusí po nevyhnutne potrebný čas dodržiavať zákaz státia. Ak je to nevyhnutné, môže vodič takto označeného vozidla vchádzať aj tam, kde je dopravnou značkou vjazd povolený len vymedzenému okruhu vozidiel, a do pešej zóny. Pritom nesmie ohroziť bezpečnosť cestnej premávky. Týmto oprávnením nie je dotknutá povinnosť vodiča uposlúchnuť pokyn, výzvu alebo príkaz policajta súvisiaci s výkonom jeho oprávnení podľa tohto zákona.

(8)	Vyobrazenie osobitných označení pre vozidlá uvedené v odseku 1 a parkovacieho preukazu a ich umiestnenie na vozidle ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.
TRETIA HLAVA
PODMIENKY PREPRAVY OSÔB A NÁKLADU

Preprava osôb 
§ 45

(1)	Vodič nesmie dovoliť, aby sa prekročil povolený počet prepravovaných osôb, a podľa svojich možností nesmie pripustiť ani porušenie povinností ustanovených týmto osobám. Každá prepravovaná osoba zodpovedá za dodržiavanie svojich povinností podľa tohto zákona. Za prepravu detí alebo osôb, ktoré pre poruchu zdravia nezodpovedajú za svoje konanie, zodpovedá osoba, ktorá ich sprevádza. Ak také osoby nemajú sprievod, za ich prepravu zodpovedá vodič, alebo ním poverená spôsobilá a náležite poučená osoba; to neplatí ak ide o pravidelnú verejnú dopravu osôb.   

(2)	Prepravované osoby nesmú svojím správaním ohrozovať bezpečnosť cestnej premávky najmä obmedzovaním vodiča v bezpečnom ovládaní vozidla, zotrvaním                     na miestach, kde by boli ohrozené, a vyhadzovaním predmetov z vozidla. 

§ 46

(1)	V motorovom vozidle alebo jeho prípojnom vozidle, ktoré je určené na dopravu osôb, smú sa na miestach na to vyhradených prepravovať osoby len do prípustnej užitočnej hmotnosti vozidla, pritom počet prepravovaných osôb nesmie byť vyšší, ako je počet miest uvedených v osvedčení o evidencii alebo v technickom osvedčení vozidla. 

(2)	Osoba mladšia ako 12 rokov sa nesmie prepravovať vo zvláštnom motorovom vozidle a na motocykli.

(3)	V inom prípojnom vozidle ako vo vozidle, ktoré je určené na dopravu osôb, je preprava osôb s výnimkou prípadov podľa § 49 zakázaná.

(4)	Bočné sedenie osôb prepravovaných na motocykli je zakázané.

§ 47
Preprava osôb vozidlom pravidelnej verejnej dopravy osôb 

(1)	Cestujúci vozidlom pravidelnej verejnej dopravy osôb je povinný správať sa pri čakaní, nastupovaní, počas jazdy a pri vystupovaní tak, aby neohrozoval bezpečnosť ani plynulosť cestnej premávky, najmä nesmie na zastávke bez nástupného ostrovčeka vstupovať na vozovku alebo okraj nástupišťa, kým prichádzajúce vozidlo pravidelnej verejnej dopravy osôb nezastaví. Pritom je povinný poslúchnuť pokyny zamestnanca prevádzkovateľa takého vozidla. 

(2)	Vodič autobusu prepravujúceho deti alebo osoby so zdravotným postihnutím                   je povinný počas ich nastupovania a vystupovania použiť osobitné zariadenie umožňujúce výstražnú funkciu smerových svietidiel.

Preprava osôb v ložnom priestore nákladného automobilu a v ložnom priestore nákladného prívesu traktora 
§ 48

(1)	Nákladný automobil, v ktorého ložnom priestore sa prepravuje viac ako šesť osôb, smie viesť len vodič starší ako 21 rokov, ktorý má vo vedení nákladného automobilu najmenej dvojročnú prax. Preprava osôb v prípojnom vozidle nákladného automobilu je zakázaná.

(2)	Osoby prepravované v ložnom priestore nákladného automobilu nesmú počas jazdy stáť, vykláňať sa, nechať vyčnievať predmety z vozidla ani inak ohrozovať bezpečnosť cestnej premávky; dbá na to osoba, ktorú z prepravovaných osôb určí prevádzkovateľ vozidla alebo vodič.

§ 49

(1)	Traktor s nákladným prívesom, v ktorého ložnom priestore sa prepravujú osoby, smie viesť len vodič starší ako 21 rokov, ktorý má vo vedení traktora najmenej dvojročnú prax.

(2)	Počet prepravovaných osôb v ložnom priestore nákladného prívesu traktora nesmie byť vyšší ako 15; rýchlosť jazdy traktora nesmie prekročiť 20 km.h-1.

(3)	Osoby prepravované v ložnom priestore nákladného prívesu traktora musia počas jazdy sedieť na podlahe alebo na sedadlách pripevnených o podlahu, pričom steny prívesu musia byť dostatočne vysoké, aby osoby počas jazdy nevypadli. Prepravované osoby sa nesmú počas jazdy vykláňať, nesmú nechať vyčnievať predmety z prívesu ani inak ohrozovať bezpečnosť cestnej premávky.

§ 50

(1)	Osoby mladšie ako 15 rokov sa smú prepravovať v ložnom priestore nákladného automobilu a nákladného prívesu traktora len v sprievode osoby staršej ako l8 rokov.

(2)	Na dopravu osôb v ložnom priestore nákladného prívesu traktora pri živelnej pohrome sa nevzťahujú ustanovenia § 49 ods. 1 a 2.

§ 51
Preprava nákladu 

(1)	Pri preprave nákladu sa nesmie prekročiť najväčšia prípustná celková hmotnosť vozidla, najväčšia prípustná hmotnosť jazdnej súpravy, najväčšia prípustná hmotnosť prípojného vozidla ani najväčšia prípustná hmotnosť pripadajúca na nápravy vozidla.

(2)	Náklad musí byť na vozidle riadne umiestnený, rozložený a upevnený, aby neohrozoval bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky, neznečisťoval ani nepoškodzoval cestu ani jej okolie, nespôsoboval nadmerný hluk, neznečisťoval ovzdušie a nezakrýval svetlomety a svietidlá vozidla,  odrazové sklá, tabuľku s evidenčným číslom a vyznačenie najvyššej povolenej rýchlosti. Náklad musí byť zabezpečený tak, aby pri zmene rýchlosti jazdy alebo zmene smeru jazdy vozidla sa nezošmykol, neprevrátil, nespadol alebo sa inak voľne nepohyboval. Predmety, ktoré možno ľahko prehliadnuť, nesmú prečnievať po strane vozidla. Sypký materiál musí byť vždy zakrytý tak, aby sa zabránilo jeho vysypávaniu na cestu počas jazdy. 

(3)	Pri preprave živých zvierat nesmie byť ohrozená bezpečnosť vodiča a prepravovaných osôb, bezpečnosť prepravovaných zvierat ani bezpečnosť cestnej premávky.

(4)	Nakladanie a skladanie nákladu na ceste je dovolené len vtedy, ak to nemožno urobiť mimo cesty. Náklad sa musí zložiť a naložiť čo najrýchlejšie a tak, aby nebola ohrozená bezpečnosť cestnej premávky.

(5)	Podmienky a spôsob označovania nákladu prečnievajúceho vozidlo ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

ŠTVRTÁ HLAVA
OSOBITNÉ USTANOVENIA O NIEKTORÝCH ÚČASTNÍKOCH CESTNEJ PREMÁVKY

Osobitné ustanovenia o chodcoch
§ 52

(1)	Chodec je povinný používať predovšetkým chodník. Po chodníku sa chodí vpravo. Tam, kde chodník nie je alebo kde je neschodný, chodí sa po ľavej krajnici; tam, kde nie je krajnica alebo kde je krajnica neschodná, chodí sa čo najbližšie pri ľavom okraji vozovky. To platí aj pre chodca, ktorý nesie predmet, ktorým by mohol ohroziť premávku na chodníku alebo na krajnici.

(2)	Iní účastníci cestnej premávky než chodci nesmú chodník používať, ak dopravnou značkou alebo dopravným zariadením nie je určené inak alebo ak to je nevyhnutne potrebné na nastúpenie osôb, vystúpenie osôb, naloženie nákladu, zloženie nákladu, vykonanie opravárskych prác, stavebných prác, údržbárskych prác, na nevyhnutný prejazd do objektu a z objektu nachádzajúcom sa za chodníkom alebo na výkon činností spojených so záchranou života, zdravia alebo majetku. 

(3)	Chodci smú ísť po krajnici alebo po okraji vozovky najviac dvaja vedľa seba, ak tým najmä za zníženej viditeľnosti alebo za zvýšenej premávky neohrozia alebo neobmedzia cestnú premávku; to neplatí pre osoby, ktoré sa pohybujú po krajnici alebo po okraji vozovky na lyžiach, korčuliach alebo na obdobnom športovom vybavení, ktoré sa môžu pohybovať len v rade za sebou. Za zníženej viditeľnosti mimo obce musí mať chodec idúci po krajnici alebo po okraji vozovky na sebe viditeľne umiestnené reflexné prvky alebo oblečený reflexný bezpečnostný odev.

(4)	Osoba so zdravotným postihnutím, ktorá sa pohybuje pomocou ručného alebo motorového vozíka určeného pre ňu, smie používať ktorúkoľvek krajnicu alebo ktorýkoľvek okraj vozovky; ak použije chodník, nesmie prekročiť rýchlosť chôdze.

(5)	Osoba, ktorá sa pohybuje po chodníku na lyžiach, korčuliach alebo na obdobnom športovom vybavení smie používať pravú stranu chodníka, pričom nesmie ohroziť ani obmedziť ostatné osoby používajúce chodník. Osoba, ktorá tlačí bicykel alebo motocykel, smie použiť chodník, len ak neohrozí ani neobmedzí chodcov; inak musí použiť pravú krajnicu alebo pravý okraj vozovky. 

(6)	Osoba, ktorá sa pohybuje po chodníku na lyžiach, korčuliach alebo na obdobnom športovom vybavení, je povinná sledovať situáciu v cestnej premávke a nesmie ohrozovať alebo obmedzovať iných účastníkov cestnej premávky. Ak je dopravnou značkou určená cestička pre osoby pohybujúce sa na športovom vybavení, tieto osoby sú povinné takúto cestičku použiť.

§ 53

(1)	Pri prechádzaní cez cestu je chodec povinný prednostne použiť  priechod pre chodcov, nadchod alebo podchod. Na priechode pre chodcov sa chodí vpravo. Chodec nesmie vstupovať na vozovku, ak prichádza vozidlo s právom prednostnej jazdy; ak sa chodec nachádza na vozovke, musí takémuto vozidlu bez meškania uvoľniť priestor na prejazd. 

(2)	Chodci, ktorí prechádzajú cez priechod pre chodcov, musia brať ohľad na vodičov prichádzajúcich vozidiel najmä tým, že neprechádzajú jednotlivo, ale v skupinách. To platí aj voči vodičom odbočujúcim na cestu, cez ktorú chodci prechádzajú. Chodec nesmie vstupovať na vozovku, a to ani pri použití priechodu pre chodcov, ak vzhľadom na rýchlosť prichádzajúcich vozidiel nemôže cez vozovku bezpečne prejsť. Iným účastníkom cestnej premávky ako chodcom je používanie priechodu pre chodcov zakázané. 

(3)	Mimo priechodu pre chodcov sa smie cez vozovku prechádzať len kolmo na jej os. Chodci smú prechádzať cez vozovku mimo priechodu pre chodcov, len ak s ohľadom na vzdialenosť a rýchlosť jazdy prichádzajúcich vozidiel nedonútia ich vodičov na zmenu smeru alebo rýchlosti jazdy. 

(4)	Pred vstupom na vozovku sa chodec musí presvedčiť, či tak môže urobiť bez nebezpečenstva, a len čo vstúpi na vozovku, nesmie sa tam bezdôvodne zdržiavať ani zastavovať. To platí na priechode pre chodcov i mimo neho. Chodec nesmie prekonávať zábradlie ani iné zábrany. 

§ 54
 
(1)	Pre organizovaný útvar chodcov, najmä útvar ozbrojených síl, útvar školskej mládeže alebo pre sprievod, primerane platia práva a povinnosti vodičov podľa tohto zákona.

(2)	Za zníženej viditeľnosti musí byť organizovaný útvar chodcov označený vpredu po oboch stranách neoslňujúcim bielym svetlom a vzadu takisto po oboch stranách červeným svetlom. Vedúci útvaru chodcov a chodci idúci v poslednom rade v smere chôdze musia mať mimo obce za zníženej viditeľnosti oblečený reflexný bezpečnostný odev. 

(3)	Za dodržiavanie ustanovení odsekov 1 a 2 zodpovedá vedúci útvaru, ktorým môže byť len osoba staršia ako 18 rokov, ktorá je na to dostatočne spôsobilá.

(4)	Organizovaný útvar chodcov idúci najviac v dvojstupe smie ísť po chodníku, a to vpravo; pritom nemusí byť označený podľa odseku 2.

(5)	Pre organizovanú skupinu detí, ktoré nepodliehajú povinnej školskej dochádzke, platia ustanovenia o chodcoch.

§ 55
Osobitné ustanovenia o cyklistoch
 
(1)	Na bicykli sa jazdí predovšetkým po cestičke pre cyklistov. Po cestičke pre cyklistov sa jazdí vpravo. Kde cestička pre cyklistov nie je alebo nie je zjazdná, jazdí sa pri pravom okraji vozovky. Ak sa tým neohrozujú ani neobmedzujú chodci, smie sa jazdiť po pravej krajnici vozovky. 

(2)	Cyklisti smú jazdiť len jednotlivo za sebou; to neplatí pri jazde po cestičke pre cyklistov, kde smú jazdiť dvaja cyklisti vedľa seba, ak tým neobmedzujú a neohrozujú ostatných účastníkov cestnej premávky. Cyklista nesmie jazdiť bez držania riadidiel, držať sa iného vozidla, viesť počas jazdy druhý bicykel, ručný vozík, psa ani iné zviera a voziť predmety, ktoré by sťažovali vedenie bicykla alebo ohrozovali iných účastníkov cestnej premávky. Pri jazde musí mať cyklista nohy na pedáloch. Za zníženej viditeľnosti musí mať cyklista jazdiaci po krajnici alebo po okraji vozovky na sebe viditeľne umiestnené reflexné prvky alebo oblečený reflexný bezpečnostný odev.

(3)	Na jednomiestnom bicykli nie je dovolená jazda viacerým osobám. Ak je bicykel vybavený pomocným sedadlom na prepravu dieťaťa s pevnými opierkami na nohy, smie osoba staršia ako 15 rokov viezť osobu mladšiu ako 10 rokov.

(4)	Osoba mladšia ako 10 rokov smie na ceste s výnimkou cestičky pre cyklistov,  poľnej cesty, lesnej cesty a obytnej zóny jazdiť na bicykli len pod dohľadom osoby staršej ako 15 rokov, ktorá je dostatočne spôsobilá, aby na ňu riadne dozerala, a ktorá zodpovedá za dodržiavanie povinností podľa tohto zákona touto osobou. 

(5)	Pomaly idúce alebo stojace vozidlo môže cyklista idúci rovnakým smerom predchádzať aj po pravej strane vozovky alebo krajnici, pritom je povinný dbať na zvýšenú opatrnosť; to neplatí, ak vodič takého vozidla dáva znamenie o zmene smeru jazdy doprava.

(6)	Ak je zriadená cestička pre chodcov a cyklistov označená príslušnou dopravnou značkou, cyklista nesmie ohroziť chodca. Ak cestička pre chodcov a cyklistov má oddelené pruhy pre chodcov a cyklistov, sú chodci a cyklisti povinní použiť len pruh pre nich určený; to neplatí pri obchádzaní, predchádzaní, odbočovaní, otáčaní, pri vchádzaní na cestičku pre chodcov a cyklistov a vychádzaní z nej, pričom sa nesmú vzájomne ohroziť.

(7)	Cestičku pre cyklistov môže použiť aj osoba pohybujúca sa na kolieskových korčuliach, lyžiach alebo na obdobnom športovom vybavení, ak tým neobmedzí ani neohrozí cyklistov.

(8)	Pred vjazdom na priechod pre cyklistov sa cyklista musí presvedčiť, či tak môže urobiť bez nebezpečenstva. Cyklista môže prechádzať cez vozovku, len ak s ohľadom na vzdialenosť a rýchlosť jazdy prichádzajúcich vozidiel nedonúti ich vodičov k zmene smeru alebo rýchlosti jazdy. Na priechode pre cyklistov sa jazdí vpravo.

(9)	Cyklista je povinný počas jazdy na bicykli mimo obce chrániť si hlavu riadne upevnenou ochrannou prilbou. Ak je cyklistom osoba mladšia ako 15 rokov, táto povinnosť sa vzťahuje aj na jazdu v obci.

§ 56
Jazda so záprahovým vozidlom a ručným vozíkom 

(1)	Pohoničom záprahového vozidla nesmie byť osoba mladšia ako 15 rokov. Ak pohonič ide vedľa záprahového vozidla, je povinný ísť po pravej strane; pred opustením záprahového vozidla je povinný vozidlo zabrzdiť a na svahu podložiť kolesá. 

(2)	Osoba, ktorá tlačí alebo ťahá ručný vozík s celkovou šírkou väčšou ako 600 mm, je povinná ísť pri pravom okraji vozovky; ak sa tým neohrozujú ani neobmedzujú chodci, smie ísť po pravej krajnici. Za zníženej viditeľnosti musí byť táto osoba alebo vozík označený na ľavej strane a pravej strane zapnutým neoslňujúcim bielym svetlom viditeľným ostatnými účastníkmi cestnej premávky.

§ 57
Jazda na zvieratách, vedenie a hnanie zvierat 

(1)	Pre jazdca na zvierati a pre sprievodcu vedených a hnaných zvierat primerane platia práva a povinnosti vodiča podľa tohto zákona.

(2)	Na ceste s výnimkou poľnej cesty a lesnej cesty nesmie ísť na zvierati osoba mladšia ako 15 rokov. Jazdec je povinný ísť pri pravom okraji vozovky. Ak sa tým neohrozujú ani neobmedzujú chodci, jazdec smie ísť po pravej krajnici. Jazdci na zvieratách smú ísť len jednotlivo za sebou. Jazdec smie viesť len jedno zviera. Ak je dopravnou značkou určená cesta pre jazdcov pohybujúcich sa na zvierati, tí sú povinní prednostne použiť takúto cestu.

(3)	Sprievodca smie viesť najviac dve zvieratá, ktoré musia byť navzájom priviazané. Zvieratá sa smú viesť a hnať len tak, aby premávka na ceste nebola ohrozovaná a aby bola čo najmenej obmedzovaná. Hnané zvieratá sa pritom musia rozdeliť na vhodne dlhé skupiny a oddeliť od seba dostatočne veľkými medzerami. Hnané zvieratá nesmú sprevádzať osoby mladšie ako 15 rokov. Počet sprevádzajúcich osôb musí byť dostatočný na zabezpečenie usmerneného pohybu zvierat. Za zníženej viditeľnosti sprievodca musí mať na sebe viditeľne umiestnené reflexné prvky alebo oblečený reflexný bezpečnostný odev.

(4)	Za zníženej viditeľnosti jazdec na zvierati musí mať na sebe viditeľne umiestnené reflexné prvky alebo oblečený reflexný bezpečnostný odev. Ak ide o útvar jazdcov, prvý jazdec musí byť označený aj neoslňujúcim bielym svetlom a posledný jazdec červeným svetlom.

(5)	Na jazdu na zvierati, vedenie a hnanie zvierat sa vzťahuje zákaz podľa § 39 ods. 6.

(6)	Voľný pohyb domácich zvierat je na ceste zakázaný. Majiteľ domáceho zvieraťa, jeho chovateľ alebo nimi poverená osoba zodpovedá za zabezpečenie domáceho zvieraťa proti voľnému pohybu po ceste. 

§ 58
Osoba vykonávajúca prácu na ceste
 
(1)	Osoba, ktorá vykonáva na ceste prácu spojenú s jej údržbou, opravou alebo výstavbou, alebo inú pracovnú činnosť, na ktorú je oprávnená, musí byť zreteľne označená. Takáto osoba nemusí dodržiavať tie ustanovenia pravidiel cestnej premávky, pri ktorých to povaha vykonávanej práce vylučuje; pritom musí dbať na potrebnú opatrnosť.

(2)	Označenie osoby podľa odseku 1 ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 59
Osobitné ustanovenia o cestnej premávke v obytnej zóne, pešej zóne a školskej zóne

(1)	V obytnej zóne, pešej zóne a školskej zóne chodci smú používať cestu v celej jej šírke, pričom sa na nich nevzťahuje § 52. Hry detí na ceste sú dovolené len v obytnej zóne.

(2)	Do pešej zóny je povolený vjazd len vozidlám, ktorým to umožňuje dopravná značka.

(3)	V obytnej zóne, pešej zóne a školskej zóne vodič smie jazdiť rýchlosťou najviac 20 km.h-1. Pritom je povinný dbať na zvýšenú ohľaduplnosť voči chodcom, ktorých nesmie ohroziť. Ak je to nevyhnutné vodič je povinný zastaviť vozidlo. V obytnej zóne a pešej zóne je státie vozidiel zakázané, ak dopravnou značkou nie je určené inak. V školskej zóne možno stáť, ak tým nie je obmedzený pohyb chodcov.

(4)	V obytnej zóne, pešej zóne a školskej zóne chodci sú povinní umožniť vozidlám jazdu. To platí aj pre deti, ktoré sa hrajú v obytnej zóne.

(5)	Ak v tejto hlave nie je ustanovené inak, platia pre premávku v obytnej zóne, pešej zóne a školskej zóne ostatné ustanovenia tohto zákona.

PIATA HLAVA
ÚPRAVA A RIADENIE CESTNEJ PREMÁVKY

Dopravné značky a dopravné zariadenia
§ 60

(1)	V cestnej premávke sa používajú
a)	zvislé dopravné značky,
b)	vodorovné dopravné značky,
c)	dopravné zariadenia.

(2)	Úprava cestnej premávky vykonaná dopravnými značkami a dopravnými zariadeniami je nadradená všeobecnej úprave cestnej premávky. 

(3)	Ak je nesúlad medzi zvislými dopravnými značkami a vodorovnými dopravnými značkami, zvislé dopravné značky sú nadradené vodorovným dopravným značkám.

(4)	Pri riadení cestnej premávky dopravným zariadením sú svetelné signály nadradené dopravným značkám a ostatným dopravným zariadeniam.

(5)	Pokyny policajta a pokyny inej oprávnenej osoby, sú nadradené pokynom vyplývajúcim z dopravných značiek a dopravných zariadení.

(6)	Vlastník nehnuteľnosti je povinný za primeranú náhradu strpieť umiestnenie dopravnej značky alebo dopravného zariadenia a ich nosnej konštrukcie na svojej nehnuteľnosti.
 
(7)	Na dopravných značkách alebo na dopravných zariadeniach a ich nosnej konštrukcii je zakázané umiestňovať čokoľvek, čo nesúvisí s dopravnou značkou alebo s dopravným zariadením. Zvislé dopravné značky sa umiestňujú pri pravom okraji cesty v smere jazdy vozidiel. Ak si to vyžaduje bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky, alebo nevyhnutnosť zvýrazniť dopravnú situáciu, je možné umiestniť zvislé dopravné značky i na ľavom okraji jazdného pruhu alebo cesty približne na rovnakej úrovni oproti sebe.

(8)	Zákazové a príkazové dopravné značky, ktoré sa vzťahujú na premávku v príslušnom jazdnom pruhu, umiestňujú sa nad týmto jazdným pruhom. Dopravné značky upravujúce zastavenie alebo státie sa umiestňujú na tej strane cesty, na ktorú sa vzťahujú; to neplatí ak ide o jednosmernú cestu, kde sa takéto dopravné značky môžu umiestniť po oboch stranách cesty.

(9)	Na ceste a na mieste pri ceste sa nesmú umiestňovať veci, ktoré by mohli viesť k zámene s dopravnou značkou alebo s dopravným zariadením alebo by ich zakrývali, alebo ktoré by rozptyľovali a upútavali pozornosť účastníka cestnej premávky, alebo ho oslňovali.

(10)	Miestom pri ceste sa rozumie priestor, v ktorom je umiestnená dopravná značka alebo dopravné zariadenie; takýmto miestom je aj priestor, v ktorom sa dopravné značky alebo dopravné zariadenia spravidla umiestňujú.

(11)	Dopravné značky a dopravné zariadenia sa umiestňujú tak, aby sa vzájomne neprekrývali a účastník cestnej premávky ich mohol včas spozorovať. 

(12)	Svetelné signalizačné zariadenia udržiava správca cesty. V blízkosti svetelných signalizačných zariadení sa nesmú umiestňovať svetelné zdroje, ktorých svetlá by mohli viesť k zámene so svetlami svetelných signalizačných zariadení.

(13)	Podrobnosti o dopravných značkách a dopravných zariadeniach, ich vyobrazenie, význam a umiestňovanie na ceste a na mieste pri ceste ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 61

(1)	Dopravné značky a dopravné zariadenia sa smú používať len v takom rozsahu a takým spôsobom, ako to nevyhnutne vyžaduje bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky.

(2)	Použitie dopravných značiek a dopravných zariadení v jednotlivých prípadoch určuje 
a)	orgán podľa osobitného predpisu;1) použitie dopravných značiek, ktoré upozorňujú na železničné priecestie, a dopravnej značky, ktorá prikazuje vodičovi dať prednosť v jazde, ak sa má umiestniť pred železničným priecestím, tento orgán prerokuje aj s Úradom pre reguláciu železničnej dopravy,
b)	Úrad pre reguláciu železničnej dopravy po prerokovaní s orgánom, ktorý by inak bol oprávnený určiť použitie dopravnej značky, s orgánom Policajného zboru a so správcom cesty, ak ide o dopravnú značku označujúcu železničné priecestie,
c)	Vojenská polícia vo vojenských objektoch a priestoroch.

(3)	Prenosné dopravné značky a prenosné dopravné zariadenia sú nadradené trvalým dopravným značkám a dopravným zariadeniam. Prenosné dopravné značky a prenosné dopravné zariadenia sa smú používať len v nevyhnutne potrebnom čase.

(4)	Policajt alebo vojenský policajt môže použiť prenosné zvislé dopravné značky a prenosné dopravné zariadenia aj bez predchádzajúceho určenia ich použitia príslušným orgánom, ak je to potrebné na zaistenie bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky pri plnení svojich úloh.
§ 62 
Riadenie cestnej premávky

(1)	Cestná premávka je riadená dopravnými značkami, dopravnými zariadeniami alebo pokynmi policajta.

(2)	V rozsahu ustanovenom osobitným predpisom) je oprávnený riadiť cestnú premávku aj vojak povolaný na plnenie úloh Policajného zboru alebo vojenský policajt; riadiť cestnú premávku je oprávnený aj vojak pri plnení úloh ozbrojených síl.)

(3)	Podrobnosti o svetelných signáloch a pokynoch policajta, vojenského policajta, vojaka pri plnení úloh ozbrojených síl a vojaka povolaného na plnenie úloh Policajného zboru pri riadení cestnej premávky a ich význam ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.
	
§ 63
Oprávnenie na zastavovanie vozidiel 

(1)	Dávať pokyny na zastavenie vozidla je oprávnený policajt v rovnošate, vojenský policajt v rovnošate a profesionálny vojak s vonkajším označením „POLÍCIA“; dávať pokyny na zastavenie vozidla je oprávnená aj iná osoba, ak to ustanovuje osobitný predpis.5)

(2)	Dávať pokyny na zastavenie vozidla sú ďalej oprávnení
a)	sprievodca vedených alebo hnaných zvierat, ak to vyžaduje bezpečnosť cestnej premávky, 
b)	vedúci organizovaného útvaru školskej mládeže alebo organizovanej skupiny detí, ktoré nepodliehajú povinnej školskej dochádzke, alebo sprievodca osôb so zdravotným postihnutím pri prechádzaní cez vozovku,
c)	osoba vykonávajúca prácu na ceste spojenú s jej údržbou, opravou alebo s výstavbou,           ak to vyžaduje bezpečnosť cestnej premávky,
d)	osoba pribratá na zaistenie bezpečnej prevádzky železničného priecestia,
e)	dostatočne spôsobilá osoba staršia ako 18 rokov, ktorú na to písomne poveril orgán Policajného zboru s určením prípadov, v ktorých môže taká osoba zastavovať vozidlá,
f)	iné osoby, ak je to nevyhnutné na zaistenie bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky alebo na zaistenie ochrany života, zdravia alebo majetku osôb.

(3)	Podrobnosti o zastavovaní vozidiel ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

TRETIA ČASŤ
DOPRAVNÉ NEHODY A EVIDENCIA DOPRAVNÝCH NEHÔD

PRVÁ HLAVA
DOPRAVNÉ NEHODY

§ 64
Dopravná nehoda 

(1)	Dopravná nehoda je udalosť v cestnej premávke, ktorá sa stane v priamej súvislosti s premávkou vozidla a pri ktorej
a)	sa usmrtí alebo zraní osoba,
b)	sa poškodí cesta  alebo všeobecne prospešné zariadenie, 
c)	uniknú nebezpečné veci) alebo
d)	vznikne hmotná škoda zrejme prevyšujúca jedenapolnásobok väčšej škody podľa Trestného zákona.)

(2)	Za dopravnú nehodu sa považuje aj škodová udalosť podľa odseku 3, ak
a)	nie je splnená niektorá z povinností podľa § 66 ods. 6,
b)	je vodič zúčastneného vozidla pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky, alebo
c)	sa účastníci škodovej udalosti nedohodli na jej zavinení.

(3)	Ostatné udalosti v cestnej premávke, pri ktorých vznikla škoda v priamej súvislosti s premávkou vozidla, sa na účely tohto zákona nepovažujú za dopravnú nehodu. Takéto udalosti sú škodovou udalosťou, ktorú orgány Policajného zboru neobjasňujú. 

§ 65
Povinnosti vodiča pri dopravnej nehode 

       Vodič, ktorý sa zúčastnil na dopravnej nehode, je povinný
a)	bezodkladne zastaviť vozidlo,
b)	zdržať sa požitia alkoholu alebo inej návykovej látky po nehode v čase, keď by to bolo         na ujmu zistenia, či pred jazdou alebo počas jazdy požil alkohol alebo inú návykovú látku.

§ 66
Povinnosti účastníka dopravnej nehody a škodovej udalosti 

(1)	Účastník dopravnej nehody je osoba, ktorá sa priamo aktívne alebo pasívne zúčastnila na dopravnej nehode.

(2)	Účastník dopravnej nehody je povinný
a)	ohlásiť dopravnú nehodu policajtovi,
b)	poskytnúť podľa svojich schopností a možností zranenej osobe prvú pomoc a bezodkladne privolať záchrannú zdravotnú službu,
c)	urobiť potrebné opatrenia na záchranu osoby alebo majetku ohrozeného dopravnou nehodou, 
d)	zotrvať na mieste dopravnej nehody až do príchodu policajta alebo sa na toto miesto bezodkladne vrátiť po poskytnutí alebo privolaní pomoci, alebo po ohlásení dopravnej nehody,
e)	zdržať sa konania, ktoré by bolo na ujmu vyšetrenia dopravnej nehody, najmä premiestnenia vozidiel,
f)	urobiť vhodné opatrenia, aby nebola ohrozená bezpečnosť cestnej premávky na mieste dopravnej nehody,
g)	umožniť obnovenie cestnej premávky, najmä premávky vozidiel pravidelnej verejnej dopravy osôb, 
h)	preukázať svoju totožnosť na požiadanie iného účastníka dopravnej nehody,
i)	bezodkladne upovedomiť osobu, ktorá nie je účastníkom dopravnej nehody, o hmotnej škode, ktorá jej bola spôsobená dopravnou nehodou,  a oznámiť jej svoje osobné údaje; ak to nie je možné, upovedomenie a oznámenie zabezpečí prostredníctvom Policajného zboru.

(3)	Ak je to nevyhnutné na uvoľnenie alebo na ošetrenie zranenej osoby alebo na obnovenie cestnej premávky, účastník dopravnej nehody môže premiestniť vozidlá, pritom          je však povinný vyznačiť postavenie vozidiel po dopravnej nehode, situáciu a stopy. 

(4)	Účastník dopravnej nehody je povinný poskytnúť orgánu Policajného zboru potrebnú súčinnosť pri objasňovaní dopravnej nehody vrátane predloženia dokladov, ktoré s tým súvisia. 

(5)	Účastník škodovej udalosti je osoba, ktorá sa priamo aktívne alebo pasívne zúčastnila na škodovej udalosti.

(6)	Účastník škodovej udalosti je povinný bezodkladne zastaviť vozidlo, preukázať svoju totožnosť inému účastníkovi škodovej udalosti, poskytnúť údaje o poistení vozidla, zdržať sa požitia alkoholu alebo inej návykovej látky a urobiť vhodné opatrenia, aby nebola ohrozená bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky. 

DRUHÁ HLAVA
EVIDENCIA DOPRAVNÝCH NEHÔD

§ 67

(1)	Evidencia dopravných nehôd je informačný systém Policajného zboru podľa osobitného predpisu,) ktorý sa vedie na účely získavania informácií o stave dopravnej nehodovosti na území Slovenskej republiky a poskytovania údajov z tejto evidencie.

(2)	Na účely vedenia záznamov v evidencii dopravných nehôd sa považuje za 
a)	usmrtenú osobu osoba, ktorá zomrela pri dopravnej nehode alebo na jej následky najneskôr do 24 hodín po dopravnej nehode,
b)	ťažko zranenú osobu osoba, ktorá pri dopravnej nehode utrpela ťažkú ujmu na zdraví,)
c)	ľahko zranenú osobu osoba, ktorá pri dopravnej nehode utrpela inú ujmu na zdraví ako ťažkú, okrem prípadov jednorazového ošetrenia, ktoré si nevyžaduje odborné ošetrenie alebo práceneschopnosť,
d)	škodu ujma, ktorá vznikla na vozidle alebo na inom majetku pri dopravnej nehode alebo v súvislosti s ňou, ktorej výšku určí odhadom policajt, ktorý vykonáva obhliadku miesta dopravnej nehody.

(3)	V evidencii dopravných nehôd sa vedú osobné údaje o účastníkoch dopravných nehôd v rozsahu meno, priezvisko, dátum narodenia, rodné číslo, adresa pobytu, údaje o vozidlách zúčastnených na dopravnej nehode, údaje o ceste v mieste a čase dopravnej nehody, časové, lokačné a doplňujúce údaje o dopravnej nehode. 

(4)	O účastníkoch dopravnej nehody sa v evidencii dopravných nehôd eviduje 
a)	ich stav a správanie sa v čase dopravnej nehody vrátane prípadného ovplyvnenia alkoholom alebo inou návykovou látkou, 
b)	ich umiestnenie vo vozidlách v čase dopravnej nehody,
c)	použitie bezpečnostných pásov alebo iných zadržiavacích zariadení,
d)	následky dopravnej nehody na ich živote a zdraví, 
e)	poskytnutie prvej pomoci,
f)	spôsob ich vyslobodenia z vozidla po dopravnej nehode.

(5) O vodičovi, ktorý bol účastníkom dopravnej nehody, sa v evidencii dopravných nehôd evidujú okrem údajov podľa odseku 4 aj udelené skupiny a podskupiny vodičských oprávnení a dátum udelenia vodičského oprávnenia na motorové vozidlo, ktoré viedol. 

(6)	O vozidle zúčastnenom na dopravnej nehode sa v evidencii dopravných nehôd eviduje
a)	druh vozidla,
b)	štát, v ktorom je vozidlo evidované,
c)	značka, obchodný názov, typ, dátum prvej evidencie vozidla, evidenčné číslo vozidla, evidenčné číslo osvedčenia o evidencii alebo technického osvedčenia vozidla, farba vozidla, identifikačné číslo vozidla VIN, 
d)	údaje o spôsobe a druhu využívania vozidla,
e)	spresňujúce údaje o vozidle, napríklad najväčšia prípustná celková hmotnosť, počet miest na sedenie, počet miest na státie, počet lôžok,
f)	doplňujúce údaje o vozidle, napríklad preprava nadrozmerného alebo nebezpečného nákladu, jazda s právom prednostnej jazdy,
g)	postavenie vozidla na ceste pred dopravnou nehodou a po nej vrátane údajov o brzdných stopách,
h)	následky dopravnej nehody na vozidle a náklade vrátane odhadu škody spôsobenej dopravnou nehodou,
i)	obchodné meno poisťovateľa vozidla a číslo potvrdenia o poistení zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla (ďalej len „potvrdenie o poistení zodpovednosti“), číslo potvrdenia o hraničnom poistení alebo číslo zelenej karty.

(7)	O ceste v mieste a čase dopravnej nehody sa v evidencii dopravných nehôd eviduje
a)	kategória, trieda, číselné označenie cesty a počet jazdných pruhov na ceste,
b)	ďalšie spresňujúce údaje o mieste dopravnej nehody, napríklad označenie križovatky alebo kilometrovník cesty, zóny s obmedzením cestnej premávky,
c)	stavebný a dopravno-technický stav cesty, 
d)	druh a stav povrchu vozovky,
e)	situovanie dopravnej nehody na ceste, 
f)	prekážka. 

(8) V evidencii dopravných nehôd sa evidujú tieto časové, lokačné a doplňujúce údaje:
d)	miesto, dátum a čas dopravnej nehody,
e)	druh dopravnej nehody, napríklad zrážka s idúcim vozidlom, zaparkovaným vozidlom, pevnou prekážkou, chodcom, cyklistom alebo so zvieraťom, 
d)	druh zrážky idúcich vozidiel, napríklad čelná, bočná alebo zozadu,
e)	zavinenie dopravnej nehody,
f)	hlavné príčiny dopravnej nehody, napríklad neprimeraná rýchlosť jazdy, nesprávne predchádzanie, nedanie prednosti v jazde, nesprávny spôsob jazdy alebo technická porucha vozidla,
g)	poveternostné podmienky v mieste dopravnej nehody,
h)	viditeľnosť a rozhľadové pomery v mieste dopravnej nehody,
i)	riadenie cestnej premávky, 
j)	špecifické miesta a objekty v mieste dopravnej nehody.

§ 68
Poskytovanie údajov z evidencie dopravných nehôd

(1)	Informácie z evidencie dopravných nehôd sa poskytujú štátnym orgánom a orgánom územnej samosprávy v rozsahu ich pôsobnosti.

(2)	Informácia z evidencie dopravných nehôd sa poskytne aj vtedy, ak to ustanovuje medzinárodná zmluva, ktorou je Slovenská republika viazaná, alebo osobitný predpis.) 
(3)	Informácia z evidencie dopravných nehôd, ktorej obsah je predmetom utajovaných skutočností, sa môže poskytnúť len za podmienok ustanovených v osobitnom predpise.)

(4)	Osoba, ktorej sa informácia obsahujúca osobné údaje z evidencie dopravných nehôd poskytla, smie takú informáciu použiť len na účely, na ktoré ju žiadala, a musí zabezpečiť jej ochranu pred zneužitím a pred jej sprístupnením neoprávnenej osobe.

(5)	Informácie z evidencie dopravných nehôd sa poskytujú Slovenskej kancelárii poisťovateľov, len ak je vec dopravnej nehody ukončená. Informácie sa poskytujú v tomto rozsahu: 
a)	meno a priezvisko alebo obchodné meno, adresa pobytu alebo sídla, rodné číslo alebo identifikačné číslo držiteľa vozidla a vlastníka vozidla,
b)	meno a priezvisko, adresa pobytu a rodné číslo alebo dátum narodenia účastníka dopravnej nehody,
c)	údaj o požití alkoholu alebo inej návykovej látky vodičmi vozidiel, ktorí sa zúčastnili na dopravnej nehode,
d)	značka, obchodný názov, typ, dátum prvej evidencie vozidla, evidenčné číslo vozidla, evidenčné číslo osvedčenia o evidencii alebo technického osvedčenia vozidla, farba vozidla, identifikačné číslo vozidla VIN, 
e)	dátum, čas, miesto, opis priebehu, príčin a následkov dopravnej nehody a ich fotodokumentácia,
f)	obchodné meno poisťovateľa vozidla a číslo potvrdenia o poistení zodpovednosti, číslo potvrdenia o hraničnom poistení alebo číslo zelenej karty,
g)	orgán Policajného zboru, ktorý dopravnú nehodu vyšetroval, a číslo, pod ktorým bola vec zaevidovaná.

(6)	Informácie z evidencie dopravných nehôd sa v rozsahu podľa odseku 5 poskytujú v elektronickej forme najmenej raz za mesiac Slovenskej kancelárii poisťovateľov v súvislosti s plnením jej úloh podľa osobitného predpisu,) a to aj bez predchádzajúceho súhlasu osoby, ktorej sa taká informácia týka.

ŠTVRTÁ ČASŤ
OPRÁVNENIA POLICAJTA PRI DOHĽADE NAD BEZPEČNOSŤOU A PLYNULOSŤOU CESTNEJ PREMÁVKY

§ 69
Všeobecné oprávnenia
 
(1)	Policajt je oprávnený
a)	zakázať vodičovi jazdu na nevyhnutne potrebný čas alebo mu prikázať smer jazdy,            ak to vyžaduje bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky,
b)	zakázať vodičovi jazdu po diaľnici a vyzvať ho, aby opustil diaľnicu na najbližšom výjazde alebo vozidlo odstavil na parkovisku, ak vozidlo nedosahuje rýchlosť podľa § 35 ods.1,
c)	požadovať predloženie dokladov ustanovených na vedenie a premávku vozidla                       a na dopravu osôb a nákladu,
d)	vyzvať vodiča, aby sa podrobil vyšetreniu, či nie je ovplyvnený alkoholom alebo inou návykovou látkou, alebo liekmi, ktoré môžu znížiť jeho schopnosť bezpečne viesť vozidlo,
e)	kontrolovať technický stav vozidla a úplnosť jeho výstroja a výbavy alebo vyzvať vodiča, aby sa podrobil takejto kontrole, ako aj porovnať údaje uvádzané v osvedčení o evidencii s údajmi na vozidle, 
f)	merať rozmery a hmotnosti vozidla, 
g)	kontrolovať dodržiavanie povinností vodiča motorového vozidla. 

(2)	Oprávnenia policajta podľa odseku 1 písm. a) a c) sa vzťahujú aj na vojaka                     vo vojenskej rovnošate s vonkajším označením „POLÍCIA“ a na vojenského policajta. Oprávnenia policajta podľa odseku 1 písm. d) až f) sa vzťahujú na vojenského policajta, ak ide o osoby, ktorých priestupky môže objasňovať Vojenská polícia.)

(3)	Osoba nemá nárok na úhradu nákladov, ktoré jej vzniknú v súvislosti s uplatňovaním oprávnení policajta, vojaka vo vojenskej rovnošate s vonkajším označením „POLÍCIA“ alebo vojenského policajta podľa odsekov 1 a 2.

(4)	Výnimku z druhej časti tohto zákona, ktorá je v cestnej premávke okamžite potrebná, môže povoliť policajt na mieste samom v nevyhnutnej miere a za predpokladu, že sa tým neohrozí bezpečnosť cestnej premávky.

§ 70
Zadržanie vodičského preukazu 

(1)	Policajt je oprávnený zadržať vodičský preukaz vydaný orgánom Slovenskej republiky alebo orgánom iného štátu, ak 
a)	možno uložiť trest alebo sankciu zákazu činnosti spočívajúcu v zákaze vedenia motorového vozidla,
b)	má vodič súdom uložené ochranné liečenie alebo súdom alebo iným príslušným orgánom uložený zákaz viesť motorové vozidlo, 
c)	orgán Policajného zboru rozhodol o preskúmaní zdravotnej spôsobilosti na vedenie motorového vozidla (ďalej len „zdravotná spôsobilosť“) alebo o preskúmaní psychickej spôsobilosti na vedenie motorového vozidla (ďalej len „psychická spôsobilosť“),
d)	je vodičský preukaz neplatný.

(2)	Za podmienok uvedených v odseku 1 možno zadržať aj medzinárodný vodičský preukaz vydaný orgánom iného štátu.

(3)	Policajt vydá o zadržaní vodičského preukazu potvrdenie a najneskôr v nasledujúci pracovný deň po zadržaní vodičského preukazu zašle vodičský preukaz orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta, kde bol vodičský preukaz zadržaný. V potvrdení môže policajt povoliť ďalšiu jazdu s vozidlom najviac na 15 dní, ak bol zadržaný podľa odseku 1 písm. c) a ak takou jazdou nebude ohrozená bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky; povolenie platí len na území Slovenskej republiky.

(4)	Orgán, ktorý koná vo veci súvisiacej so zadržaním vodičského preukazu, je povinný v každom štádiu konania skúmať odôvodnenosť zadržania vodičského preukazu z hľadiska bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky. Ak dôvody zadržania nie sú alebo pominuli, musí byť vodičský preukaz vodičovi bezodkladne vrátený.   

(5)	Orgán Policajného zboru vydá do 15 dní odo dňa zadržania vodičského preukazu rozhodnutie o zadržaní vodičského preukazu. Rozhodnutie o zadržaní vodičského preukazu zadržanom podľa odseku 1 písm. b) až d) sa nevydáva.

(6)	Vodičský preukaz je oprávnený zadržať aj vojenský policajt za podmienok uvedených v odseku 1, ak ide o osoby, ktorých priestupky môže objasňovať Vojenská polícia; povinnosti policajta podľa odseku 3 sa vzťahujú aj na vojenského policajta.

(7)	Ak je držiteľom zadržaného vodičského preukazu cudzinec, ktorý nemá pobyt na území Slovenskej republiky, orgán Policajného zboru zašle vodičský preukaz štátu jeho pobytu.

§ 71 
Osobitné ustanovenie o zadržaní vodičského preukazu

(1)	Policajt je oprávnený zadržať vodičský preukaz okrem dôvodov podľa § 70 ods. 1            aj vtedy, ak vodič motorového vozidla, ktorému je v blokovom konaní za priestupok proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky alebo za priestupok spáchaný nezaplatením úhrady za užívanie diaľnic, rýchlostných ciest a ciest I. triedy uložená pokuta, je ochotný ju zaplatiť, ale nemôže tak urobiť na mieste.

(2)	Policajt vydá o zadržaní vodičského preukazu podľa odseku 1 potvrdenie, v ktorom povolí ďalšiu jazdu na 15 dní; povolenie platí len na území Slovenskej republiky. V potvrdení musí byť uvedený rozsah udeleného vodičského oprávnenia a spôsob vrátenia vodičského preukazu. Páchateľ priestupku môže požiadať policajta, ktorý vodičský preukaz zadržal, aby zadržaný vodičský preukaz postúpil orgánu Policajného zboru v mieste jeho pobytu alebo v mieste, kde sa zdržiava za účelom jeho vrátenia; policajt je povinný tejto žiadosti vyhovieť.

(3)	Ak sa vodič motorového vozidla počas zadržania vodičského preukazu podľa odseku 1 dopustí priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky a nemá pri sebe finančné prostriedky na zaplatenie uloženej blokovej pokuty, vec nemožno prejednať v blokovom konaní. 

(4)	Ak páchateľ priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky preukázateľne zaplatil uloženú blokovú pokutu v lehote podľa odseku 2, zadržaný vodičský preukaz sa mu bezodkladne vráti potom, čo sa orgán Policajného zboru o zaplatení pokuty dozvedel. Páchateľ priestupku je za účelom prevzatia zadržaného vodičského preukazu povinný dostaviť sa na orgán Policajného zboru. 

(5)	Ak páchateľ priestupku nezaplatil uloženú blokovú pokutu v lehote podľa odseku 2, orgán Policajného zboru vydá rozhodnutie o zadržaní vodičského preukazu a postúpi vec na výkon rozhodnutia. Zadržaný vodičský preukaz sa vráti jeho držiteľovi až po výkone rozhodnutia.

(6)	Orgán Policajného zboru zadrží vodičský preukaz a vydá rozhodnutie o zadržaní vodičského preukazu aj vtedy, ak páchateľ priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky, ktorého sa dopustil ako vodič motorového vozidla, nezaplatil uloženú pokutu v lehote určenej v rozhodnutí o priestupku; o zadržaní vodičského preukazu sa vydá potvrdenie. Ustanovenia odsekov 3 až 5 sa použijú primerane.

(7)	Ak sa rozhodnutie o uložení pokuty vykonáva výkonom verejnoprospešných prác,) orgán Policajného zboru zadrží vodičský preukaz a vydá rozhodnutie o zadržaní vodičského preukazu, ak páchateľ priestupku nevykoná verejnoprospešné práce v určenej lehote; o zadržaní vodičského preukazu sa vydá potvrdenie. Ustanovenia odsekov 3 až 5 sa použijú primerane.

§ 72
Zadržanie osvedčenia o evidencii, evidenčného dokladu vydaného v cudzine, technického osvedčenia vozidla a tabuľky s evidenčným číslom

(1)	Policajt je oprávnený zadržať osvedčenie o evidencii alebo evidenčný doklad od vozidla vydaný v cudzine, ak
a)	je vozidlo nespôsobilé alebo technicky nespôsobilé na cestnú premávku alebo ak vozidlo bolo vyradené z evidencie alebo z cestnej premávky,)
b)	ak vodič nepreukázal, že vozidlo bolo v ustanovenej lehote podrobené technickej kontrole alebo emisnej kontrole,
c)	údaje v ňom uvedené nie je možné identifikovať,
d)	je podozrenie, že sa v ňom neoprávnene urobili zmeny alebo že je neplatné,
e)	pominul účel, na ktorý bolo vydané,
f)	je na vozidle nečitateľná alebo poškodená tabuľka s evidenčným číslom alebo táto tabuľka nie je umiestnená v súlade s týmto zákonom,
g)	vodič nepredloží potvrdenie o poistení zodpovednosti,
h)	vozidlo presahuje najväčšie prípustné rozmery a vozidlo nemá povolenie na zvláštne užívanie ciest, 
i)	vozidlo presahuje najväčšiu prípustnú celkovú hmotnosť alebo najväčšiu prípustnú hmotnosť pripadajúcu na nápravu a vozidlo nemá povolenie na zvláštne užívanie ciest, 
j)	vozidlo nemá zaplatenú úhradu za užívanie vymedzených úsekov diaľnic, rýchlostných ciest a ciest I. triedy alebo mýto.) 

(2)	Policajt je oprávnený za podmienok ustanovených v odseku 1 zadržať aj tabuľku s evidenčným číslom. 

(3)	Policajt vydá o zadržaní osvedčenia o evidencii, evidenčného dokladu od vozidla vydaného v cudzine a o zadržaní tabuľky s evidenčným číslom potvrdenie. V potvrdení môže policajt povoliť ďalšiu jazdu s vozidlom najviac na 15 dní, ak takou jazdou nebude ohrozená bezpečnosť alebo plynulosť cestnej premávky.
 
(4)	Policajt je povinný bezodkladne odovzdať zadržané osvedčenie o evidencii, evidenčný doklad od vozidla vydaný v cudzine a zadržanú tabuľku s evidenčným číslom orgánu Policajného zboru. Ak ide o evidenčný doklad vydaný v cudzine alebo o tabuľku s evidenčným číslom vydanú v cudzine, orgán Policajného zboru ich po uplynutí 15 dní od ich zadržania zašle orgánu, ktorý vozidlo eviduje.

(5)	Ak dôvody zadržania osvedčenia o evidencii pominú, orgán Policajného zboru ho na základe žiadosti prevádzkovateľa vozidla vráti spolu s tabuľkou s evidenčným číslom, ak bola zadržaná; to neplatí, ak ide o postup podľa odseku 7. Orgán Policajného zboru na základe žiadosti prevádzkovateľa vozidla vráti aj evidenčný doklad vydaný v cudzine a tabuľku s evidenčným číslom, ak neboli zaslané orgánu, ktorý ich eviduje.

(6)	Tabuľku s evidenčným číslom z motorového vozidla demontuje policajt, ak tak vodič neurobil na jeho výzvu sám. 

(7)	Ak dôvody zadržania osvedčenia o evidencii podľa odseku 1 písm. a) nepominú ani do 60 dní odo dňa jeho zadržania, vec sa postúpi obvodnému úradu pre cestnú dopravu a pozemné komunikácie (ďalej len „obvodný úrad dopravy“).
 
(8)	Za osvedčenie o evidencii zadržané podľa odseku 1 písm. a) až c), f) a g) možno vydať nové osvedčenie o evidencii, ak dôvody na jeho zadržanie pominuli; to neplatí,  ak ide o postup podľa odseku 7. Ak s osvedčením o evidencii bola zadržaná aj tabuľka s evidenčným číslom, možno vydať aj novú tabuľku s evidenčným číslom.

(9)	Nové osvedčenie o evidencii za osvedčenie o evidencii podľa odseku 8 môže na základe žiadosti prevádzkovateľa vozidla vydať orgán Policajného zboru, kde je vozidlo evidované, alebo orgán Policajného zboru, kde si žiadateľ podá žiadosť o jeho vydanie. 

(10)	Prevádzkovateľ vozidla je povinný pri žiadosti o vydanie nového osvedčenia o evidencii podľa odseku 9 odovzdať potvrdenie podľa odseku 3.

(11)	Policajt je oprávnený z dôvodov podľa odseku 1 písm. a), c) až e) a g) až j) zadržať technické osvedčenie vozidla;) ustanovenie odseku 3 platí obdobne. Policajt odovzdá zadržané technické osvedčenie vozidla obvodnému úradu dopravy.

PIATA ČASŤ
VEDENIE VOZIDIEL

PRVÁ HLAVA
VEDENIE MOTOROVÝCH VOZIDIEL

PRVÝ ODDIEL
VODIČSKÉ OPRÁVNENIE

Všeobecné ustanovenia
§ 73 

(1)	Vodičské oprávnenie je právo osoby viesť motorové vozidlo určitej skupiny alebo podskupiny. 

(2)	Držiteľ vodičského oprávnenia je osoba, ktorej bolo v Slovenskej republike alebo v inom štáte udelené vodičské oprávnenie. 
	
(3)	Vodičské oprávnenie udeľuje orgán Policajného zboru. Na rozhodovanie o udelení vodičského oprávnenia je príslušný orgán Policajného zboru podľa miesta, kde žiadateľ o udelenie vodičského oprávnenia (ďalej len „žiadateľ“) skladá skúšky z odbornej spôsobilosti.

(4)	Prvé vodičské oprávnenie je vodičské oprávnenie udelené žiadateľovi, ktorý nie je držiteľom vodičského oprávnenia udeleného v Slovenskej republike alebo v cudzom štáte.

(5)	Ďalšie vodičské oprávnenie je vodičské oprávnenie udelené žiadateľovi, ktorý je držiteľom prvého vodičského oprávnenia.

(6)	Ďalšie vodičské oprávnenie sa neudeľuje držiteľovi vodičského preukazu vydaného iným štátom, ako je Slovenská republika alebo iný zmluvný štát Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „štát Európskeho hospodárskeho priestoru“).

     
§ 74

Motorové vozidlo určitej skupiny alebo podskupiny smie viesť len osoba, ktorá je držiteľom vodičského oprávnenia  príslušnej skupiny alebo podskupiny.

§ 75 
Rozsah a členenie skupín a podskupín motorových vozidiel

(1)	Na účely udeľovania vodičských oprávnení sa motorové vozidlá členia na skupiny A, AM, B, B+E, C, C+E, D, D+E a T a podskupiny A1, B1, C1, C1+E, D1 a D1+E.

(2)	Do skupiny motorových vozidiel AM patria
a)	dvojkolesové motorové vozidlá alebo trojkolesové motorové vozidlá s najväčšou konštrukčnou rýchlosťou 25 až 45 km.h-1, ktoré sú charakterizované
1.	ak ide o dvojkolesové vozidlo motorom, ktorého zdvihový objem valcov motora nepresahuje 50 cm3 v prípade spaľovacieho motora alebo ktorého najväčší  trvalý menovitý výkon nie je väčší ako 4 kW v prípade elektrického  motora, a
2.	ak ide o trojkolesové vozidlo motorom, ktorého zdvihový objem valcov motora nepresahuje 50 cm3 v prípade zážihového motora, najväčší  čistý výkon nie je väčší ako 4 kW v prípade spaľovacieho motora alebo ktorého najväčší  trvalý menovitý výkon nie je väčší ako 4 kW v prípade elektrického  motora, a
b)	štvorkolesové motorové vozidlá, ktorých prevádzková hmotnosť je menšia ako 350 kg  bez hmotnosti batérií v prípade elektrických  vozidiel, ktorých najväčšia konštrukčná rýchlosť nepresahuje 45 km.h-1, a ktorých
1.	zdvihový objem valcov motora nepresahuje 50 cm3 v prípade zážihových  motorov,
2.	najväčší  čistý výkon nie je väčší ako 4 kW v prípade iných spaľovacích motorov, alebo
3.	najväčší  trvalý menovitý výkon nie je väčší ako 4 kW v prípade elektrického motora.

(3)	Do podskupiny motorových vozidiel A1 patria motorové vozidlá skupiny A s najväčšou konštrukčnou rýchlosťou vyššou ako 45 km.h-1, ktorých zdvihový objem valcov motora nepresahuje 125 cm3 a výkon nie je väčší ako 11 kW.

(4)	Do skupiny motorových vozidiel A patria dvojkolesové motorové vozidlá bez postranného vozíka alebo s postranným vozíkom vybavené motorom, ktorých najväčšia konštrukčná rýchlosť je viac ako 45 km.h-1 alebo ktorých zdvihový objem valcov motora je väčší ako 50 cm3 v prípade spaľovacieho motora. 

(5)	Do podskupiny motorových vozidiel B1 patria
a) motorové vozidlá s tromi symetricky usporiadanými kolesami, ktorých zdvihový objem valcov motora je väčší ako 50 cm3 v prípade spaľovacieho motora alebo ktorých najväčšia konštrukčná rýchlosť je vyššia ako 45 km.h-1, a
b) motorové vozidlá so štyrmi kolesami, ktorých 
1.	prevádzková hmotnosť je 350 kg až 550 kg bez hmotnosti batérií v prípade elektrických vozidiel
2.	najväčšia konštrukčná rýchlosť presahuje 45 km.h-1, 
3.	zdvihový objem valcov motora presahuje 50 cm3 v prípade zážihových motorov, najväčší  čistý výkon je väčší ako 4 kW v prípade iných spaľovacích motorov alebo ktorých najväčší  trvalý menovitý výkon je 4 kW až 15 kW v prípade elektrického motora.

(6)	Do skupiny motorových vozidiel B patria
a)	motorové vozidlá okrem vozidiel skupiny A a T a podskupiny A1, ktorých najväčšia prípustná celková hmotnosť nepresahuje 3 500 kg a ktoré nemajú okrem miesta pre vodiča viac ako osem miest na sedenie; k motorovému vozidlu tejto skupiny smie byť pripojené prípojné vozidlo s najväčšou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg, 
b)	jazdné súpravy zložené z ťažného vozidla skupiny B a prípojného vozidla, ak najväčšia prípustná hmotnosť jazdnej súpravy nepresahuje 3 500 kg a najväčšia prípustná hmotnosť prípojného vozidla nepresahuje prevádzkovú hmotnosť ťažného vozidla. 

(7)	Do skupiny motorových vozidiel B+E patria jazdné súpravy zložené z motorového vozidla skupiny B a prípojného vozidla, ak nejde o jazdnú súpravu podľa odseku 6 písm. b). 

(8)	Do podskupiny motorových vozidiel C1 patria motorové vozidlá okrem vozidiel skupiny D a T a podskupiny D1, ktorých najväčšia prípustná celková hmotnosť je 3 500 kg až 7 500 kg; k motorovému vozidlu tejto podskupiny smie byť pripojené prípojné vozidlo s najväčšou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg. 

(9)	Do podskupiny motorových vozidiel C1+E patria jazdné súpravy zložené z motorového vozidla podskupiny C1 a prípojného vozidla, ktorého najväčšia prípustná hmotnosť presahuje 750 kg. Najväčšia prípustná hmotnosť jazdnej súpravy však nesmie presahovať 12 000 kg a najväčšia prípustná hmotnosť prípojného vozidla nesmie presahovať prevádzkovú hmotnosť ťažného vozidla.

(10)	Do skupiny motorových vozidiel C patria motorové vozidlá okrem vozidiel skupiny D a T a podskupiny D1, ktorých najväčšia prípustná celková hmotnosť presahuje 3 500 kg; k motorovému vozidlu tejto skupiny smie byť pripojené prípojné vozidlo s najväčšou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg.

(11)	Do skupiny motorových vozidiel C+E patria jazdné súpravy zložené z motorového vozidla skupiny C a prípojného vozidla, ktorého najväčšia prípustná celková hmotnosť presahuje 750 kg.

(12)	Do podskupiny motorových vozidiel D1 patria motorové vozidlá na dopravu osôb, ktoré majú okrem miesta pre vodiča 9 až 16 miest na sedenie; k motorovému vozidlu tejto podskupiny smie byť pripojené prípojné vozidlo s najväčšou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg. 

(13)	Do podskupiny motorových vozidiel D1+E patria jazdné súpravy zložené z motorového vozidla podskupiny D1 a prípojného vozidla, ktorého najväčšia prípustná hmotnosť presahuje 750 kg a ktoré nie je určené na dopravu osôb. Najväčšia prípustná hmotnosť jazdnej súpravy však nesmie presahovať 12 000 kg a najväčšia prípustná hmotnosť prípojného vozidla nesmie presahovať prevádzkovú hmotnosť ťažného vozidla. 

(14)	Do skupiny motorových vozidiel D patria motorové vozidlá na dopravu osôb, ktoré majú okrem miesta pre vodiča viac ako osem miest na sedenie; k motorovému vozidlu tejto skupiny smie byť pripojené prípojné vozidlo s najväčšou prípustnou hmotnosťou nepresahujúcou 750 kg. 

(15)	Do skupiny motorových vozidiel D+E patria jazdné súpravy zložené z motorového vozidla skupiny D a prípojného vozidla, ktorého najväčšia prípustná hmotnosť presahuje         750 kg. 

(16)	Do skupiny motorových vozidiel T patria poľnohospodárske traktory a lesné traktory, ako aj iné zvláštne motorové vozidlá; k motorovému vozidlu tejto skupiny smie byť pripojené prípojné vozidlo.

§ 76 
Rozsah a členenie skupín a podskupín vodičského oprávnenia

(1)	Vodičské oprávnenie sa člení podľa skupín a podskupín motorových vozidiel.

(2)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny AM sa udeľuje vodičské oprávnenie skupiny AM. Vodičské oprávnenie skupiny AM oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny AM, a to len na území Slovenskej republiky.

(3)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel podskupiny A1 sa udeľuje vodičské oprávnenie podskupiny A1. Vodičské oprávnenie podskupiny A1 oprávňuje viesť motorové vozidlá podskupiny A1, ako aj motorové vozidlá skupiny AM.

(4)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny A sa udeľuje vodičské oprávnenie skupiny  A. Vodičské oprávnenie skupiny A oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny A, ako aj motorové vozidlá skupiny AM                    a podskupiny A1.

(5)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel podskupiny B1 sa udeľuje vodičské oprávnenie podskupiny B1. Vodičské oprávnenie podskupiny B1 oprávňuje viesť motorové vozidlá podskupiny B1, ako aj motorové   vozidlá skupiny AM.

(6)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny B sa udeľuje vodičské oprávnenie skupiny B. Vodičské oprávnenie skupiny B oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny B, ako aj motorové vozidlá skupiny AM                     a podskupiny B1.

(7)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny B+E možno udeliť vodičské oprávnenie skupiny  B+E, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny B. Vodičské oprávnenie skupiny B+E oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny B+E, ako aj motorové vozidlá skupiny B a AM a podskupiny B1.

(8)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel podskupiny C1 možno udeliť vodičské oprávnenie podskupiny C1, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny B. Vodičské oprávnenie podskupiny C1 oprávňuje viesť motorové vozidlá podskupiny C1, ako aj motorové vozidlá skupiny B, T a AM a podskupiny B1.

(9)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel podskupiny C1+E možno udeliť vodičské oprávnenie podskupiny C1+E, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny C1. Vodičské oprávnenie podskupiny C1+E oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny C1+E, ako aj motorové vozidlá skupiny B, T, B+E a AM a podskupiny B1 a C1, ako aj motorové vozidlá podskupiny D1+E, ak je jeho držiteľ držiteľom vodičského oprávnenia podskupiny D1.

(10)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny C možno udeliť vodičské oprávnenie skupiny C, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny B. Vodičské oprávnenie skupiny C oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny C, ako aj motorové vozidlá skupiny B, T a AM a podskupiny B1 a C1.

(11)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny C+E možno udeliť vodičské oprávnenie skupiny C+E, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny C. Vodičské oprávnenie skupiny C+E oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny C+E, ako aj motorové  vozidlá skupiny C, B, T, B+E a AM                  a podskupiny B1, C1 a C1+E, ako aj motorové vozidlá skupiny D+E, ak je jeho držiteľ držiteľom vodičského oprávnenia skupiny D, alebo motorové vozidlá podskupiny D1+E, ak je jeho držiteľ držiteľom vodičského oprávnenia podskupiny D1.
(12)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel podskupiny D1 možno udeliť vodičské oprávnenie podskupiny  D1, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny B. Vodičské oprávnenie podskupiny D1 oprávňuje viesť motorové vozidlá podskupiny D1, ako aj motorové vozidlá skupiny  AM, B, C a T a podskupiny B1 a C1.

(13)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel podskupiny D1+E možno udeliť vodičské oprávnenie podskupiny  D1+E, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny D1. Vodičské oprávnenie podskupiny D1+E oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny D1+E, ako aj motorové vozidlá skupiny B, C, T, B+E, C+E a AM a podskupiny B1, C1, D1 a C1+E.

(14)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny D možno udeliť vodičské oprávnenie skupiny  D, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny B. Vodičské oprávnenie skupiny D oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny D, ako aj motorové vozidlá skupiny C, B, T a AM a podskupiny B1, C1 a D1.

(15)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny D+E možno udeliť vodičské oprávnenie skupiny D+E, len ak už je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny D. Vodičské oprávnenie skupiny D+E oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny D+E, ako aj motorové vozidlá skupiny C, B, D, T, C+E, B+E               a AM a podskupiny B1, C1, D1, C1+E a D1+E.

(16)	Žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia na vedenie motorových vozidiel skupiny T sa udeľuje vodičské oprávnenie skupiny T. Vodičské oprávnenie skupiny T oprávňuje viesť motorové vozidlá skupiny T, a to len na území Slovenskej republiky.

§ 77 
Podmienky na udelenie vodičského oprávnenia 

(1)	Vodičské oprávnenie sa udelí žiadateľovi, ktorý k dátumu udelenia vodičského oprávnenia 
a)	dosiahol vek ustanovený týmto zákonom na udelenie vodičského oprávnenia,
b)	má na území Slovenskej republiky pobyt v trvaní najmenej 185 dní v kalendárnom roku, v ktorom požiada o udelenie vodičského oprávnenia; ak od 1. januára kalendárneho roka, v ktorom žiadateľ požiada o udelenie vodičského oprávnenia, neuplynulo 185 dní, je na udelenie vodičského oprávnenia rozhodujúce, či sa táto podmienka splnila v predchádzajúcom kalendárnom roku; to neplatí, ak dokladom o štúdiu preukáže, že študuje na území Slovenskej republiky viac ako šesť mesiacov, 
c)	čestným vyhlásením alebo inak dôveryhodne preukáže, že na území Slovenskej republiky má zvyčajné bydlisko alebo dokladom o štúdiu preukáže, že študuje na území Slovenskej republiky viac ako šesť mesiacov,
d)	je zdravotne spôsobilý,
e)	je psychicky spôsobilý,
f)	podrobil sa príprave na vedenie motorového vozidla v autoškole, ak tento zákon neustanovuje inak,
g)	získal odbornú spôsobilosť,
h)	nemá súdom alebo iným príslušným orgánom Slovenskej republiky uložený zákaz činnosti viesť motorové vozidlo,
i)	nemá príslušným orgánom uloženú povinnosť podrobiť sa preskúmaniu zdravotnej alebo psychickej spôsobilosti alebo preskúšaniu odbornej spôsobilosti,
j)	nie je držiteľom iného vodičského preukazu; to neplatí, ak žiada o udelenie ďalšieho vodičského oprávnenia,
k)	nemá zadržaný vodičský preukaz,
l)	nemá odobraté vodičské oprávnenie,
m)	nemá súdom alebo iným príslušným orgánom cudzieho štátu uložený zákaz činnosti viesť motorové vozidlo,
n)	nemá vodičské oprávnenie udelené v cudzine odobraté, obmedzené, pozastavené alebo zrušené,
o)	nie je držiteľom iného vodičského preukazu vydaného cudzím štátom s udeleným vodičským oprávnením tej skupiny alebo podskupiny motorových vozidiel, akej je vodičský preukaz, o ktorého vydanie žiada, alebo rovnocennej skupiny alebo podskupiny.)

(2)	Zvyčajným bydliskom na účely tohto zákona je miesto, kde sa osoba zvyčajne zdržiava najmenej 185 dní v každom kalendárnom roku 
a)	z dôvodu jej osobných väzieb a pracovných väzieb,  
b)	  z dôvodu osobných väzieb preukazujúcich úzke spojenie medzi touto osobou a miestom, kde  sa zdržiava, ak osoba nie je pracovne viazaná, 
c)	z dôvodu jej osobných väzieb, ak osoba je pracovne viazaná v inom štáte Európskeho hospodárskeho priestoru ako v mieste osobných väzieb a do miesta osobných väzieb sa pravidelne vracia; podmienka pravidelného návratu nemusí byť splnená, ak osoba žije v inom štáte Európskeho hospodárskeho priestoru ako v mieste osobných väzieb preto, aby vykonávala úlohu určitého trvania, pričom navštevovanie univerzity alebo školy neznamená zmenu zvyčajného bydliska. 

(3)	Ak má orgán Policajného zboru podozrenie, že žiadateľ nespĺňa podmienky podľa odseku 1, požiada o ich preverenie príslušný orgán štátu Európskeho hospodárskeho priestoru alebo cudzieho štátu; o udelení vodičského oprávnenia rozhodne až po získaní požadovanej informácie. 

§ 78 
Vek na udelenie vodičského oprávnenia a vedenie motorových vozidiel 

(1)	Minimálny vek na udelenie vodičského oprávnenia je
a)	15 rokov pre žiadateľa o udelenie vodičského oprávnenia skupiny AM,
b)	16 rokov pre žiadateľa o udelenie vodičského oprávnenia podskupiny A1 a B1,
c)	17 rokov pre žiadateľa o udelenie vodičského oprávnenia skupiny T,
d)	18 rokov pre žiadateľa o udelenie vodičského oprávnenia skupiny A na vedenie motorového vozidla s výkonom motora nepresahujúcim 25 kW alebo s pomerom výkon/najväčšia prípustná celková hmotnosť nepresahujúcim 0,16 kW.kg-1 alebo motocykla s postranným vozíkom s pomerom výkon/najväčšia prípustná celková hmotnosť nepresahujúcim 0,16 kW.kg-1, skupiny B, B+E, C, C+E a podskupiny C1                  a C1+E, 
e)	21 rokov pre žiadateľa o udelenie vodičského oprávnenia skupiny A bez obmedzení podľa písmena d), skupiny D, D+E a podskupiny D1 a D1+E, 

(2)	Vodičské oprávnenie skupiny A bez obmedzení podľa odseku 1 písm. d) možno udeliť aj osobe, ktorá je držiteľom vodičského oprávnenia skupiny A podľa odseku 1 písm. d) a ktorá predloží čestné vyhlásenie o tom, že má najmenej dvojročnú prax vo vedení takéhoto motorového vozidla; takáto osoba sa nemusí podrobiť príprave na vedenie motorového vozidla v autoškole.

(3)	Osobe s ťažkým zdravotným postihnutím možno udeliť vodičské oprávnenie skupiny B  a skupiny B+E, ak dovŕšila vek 17 rokov.

DRUHÝ ODDIEL 
ODBORNÁ SPÔSOBILOSŤ 

§ 79
Skúška z odbornej spôsobilosti

(1)	Odbornou spôsobilosťou sa rozumie ovládanie pravidiel cestnej premávky a vedenia vozidla. 

(2)	Odborná spôsobilosť žiadateľa sa zisťuje skúškou z  odbornej spôsobilosti, ktorá              sa skladá z
a)	predpisov o cestnej premávke,
b)	náuky o vozidlách a ich údržbe u žiadateľov o udelenie vodičského oprávnenia skupiny C, C+E, D, D+E a T a podskupiny  C1, C1+E, D1 a D1+E,
c)	vedenia motorových vozidiel.

(3)	Skúšku z odbornej spôsobilosti zabezpečuje právnická osoba, ktorej ministerstvo vnútra udelilo licenciu na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti (ďalej len „licencia“).

(4)	 Na vykonanie skúšky z odbornej spôsobilosti určí právnická osoba, ktorej ministerstvo vnútra udelilo licenciu (ďalej len „držiteľ licencie“) skúšobného komisára.
 
(5)	Na skúšku z odbornej spôsobilosti sa prihlasuje žiadateľ u držiteľa licencie do šiestich mesiacov od vydania osvedčenia o absolvovaní kurzu v autoškole. Termín, organizáciu a miesto vykonania skúšky určuje držiteľ licencie tak, aby sa spravidla vykonala do 30 pracovných dní odo dňa prihlásenia na skúšku. Termín skúšky oznámi držiteľ licencie žiadateľovi najmenej päť pracovných dní pred jej vykonaním. 

(6)	Pred vykonaním skúšky z odbornej spôsobilosti je žiadateľ povinný preukázať svoju totožnosť a splnenie podmienok na udelenie vodičského oprávnenia podľa § 77 ods. 1 písm. a) a c) až f); inak sa skúška nevykoná.

(7)	Žiadateľ sa musí podrobiť všetkým častiam skúšky z odbornej spôsobilosti podľa odseku 1, ak tento zákon neustanovuje inak.

(8)	Odbornú spôsobilosť nezíska ten, kto nezloží čo len jednu z častí skúšky z odbornej spôsobilosti podľa odseku 1.

(9)	Držiteľ licencie je povinný najneskôr v nasledujúci deň po vykonaní skúšky z odbornej spôsobilosti elektronicky doručiť výsledky skúšky orgánu Policajného zboru príslušnému rozhodnúť o udelení vodičského  oprávnenia, 

(10)	Skúšobné testy na skúšku z predpisov o cestnej premávke a z náuky o vozidlách a ich údržbe vydáva  držiteľ licencie po schválení ministerstvom vnútra.

(11)	Podrobnosti o vykonávaní skúšok z odbornej spôsobilosti a o ich rozsahu ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

Licencia
§ 80

(1)	Licenciu môže ministerstvo vnútra udeliť právnickej osobe, ak
a)	fyzická osoba, ktorá je jej štatutárnym orgánom alebo jeho členom, je bezúhonná a má spôsobilosť na právne úkony,
b)	najmenej jeden člen jej štatutárneho orgánu je odborne spôsobilý,
c)	je finančne spoľahlivá, 
d)	nie je právne ani ekonomicky prepojená na autoškolu,
e)	predloženým projektom preukáže materiálne, organizačné, technické a personálne predpoklady na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti.

(2)	Licenciu možno udeliť najviac na 20 rokov. Na udelenie licencie nie je právny nárok.
 
(3)	Za bezúhonnú osobu sa považuje fyzická osoba, ktorá nebola právoplatne odsúdená za úmyselný trestný čin alebo za trestný čin spáchaný z nedbanlivosti súvisiaci s cestnou premávkou. Bezúhonnosť osoby sa preukazuje výpisom z registra trestov.

(4)	Za odborne spôsobilú osobu sa považuje fyzická osoba, ktorá má vysokoškolské vzdelanie a najmenej päťročnú prax spojenú s prípravou žiadateľov, vykonávaním skúšok z odbornej spôsobilosti alebo s kontrolnou činnosťou na úseku prípravy žiadateľov alebo skúšok z odbornej spôsobilosti.

(5)	Finančná spoľahlivosť je schopnosť právnickej osoby finančne zabezpečiť začatie a riadne vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti. Finančnú spoľahlivosť možno preukázať riadnou účtovnou závierkou za predchádzajúci kalendárny rok alebo mimoriadnou účtovnou závierkou overenými audítorom alebo výpisom z obchodného registra nie starším ako tri mesiace s uvedením základného imania, alebo zmluvou o ručení uzatvorenou s bankou alebo pobočkou zahraničnej banky.

§ 81

(1)	Žiadosť právnickej osoby o udelenie licencie obsahuje
a)	obchodné meno a sídlo a sídla organizačných zložiek, ak sú zriadené,
b)	identifikačné číslo, ak je pridelené,
c)	meno, priezvisko, titul, dátum a miesto narodenia, rodné číslo a adresu pobytu fyzickej osoby, ktorá je jej štatutárnym orgánom alebo jeho členom s uvedením, akým spôsobom koná v mene právnickej osoby.

(2)	K žiadosti podľa odseku 1 právnická osoba priloží
a)	výpis z obchodného registra nie starší ako tri mesiace, ak je zapísaná v obchodnom registri,
b)	zmluvu alebo listinu o založení právnickej osoby s osvedčením pravosti podpisov; osvedčenie sa nevyžaduje, ak je spísaná vo forme notárskej zápisnice,
c)	doklad o pridelení identifikačného čísla, ak je pridelené,
d)	výpis z registra trestov fyzickej osoby, ktorá je jej štatutárnym orgánom alebo jeho členom, ktorý nie je starší ako tri mesiace,
e)	doklady preukazujúce splnenie podmienok podľa § 80 ods. 1 písm. b) a c),
f)	čestné vyhlásenie o tom, že nie je právne ani ekonomicky prepojená s autoškolou,
g)	projekt o materiálnom, organizačnom, technickom a personálnom zabezpečení vykonávania skúšok z odbornej spôsobilosti.

(3)	Ministerstvo vnútra o licencii rozhodne do 90 dní od podania žiadosti na udelenie licencie. 

(4)	Licencia obsahuje okrem všeobecných náležitostí rozhodnutia
a)	lehotu, v ktorej sa musí začať vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti; táto lehota musí byť dostatočná na materiálne, organizačné, technické a personálne zabezpečenie prípravy vykonávania skúšok,
b)	dobu, na ktorú sa licencia udeľuje.

(5)	Licencia nie je prevoditeľná na inú osobu a ani neprechádza na právneho nástupcu držiteľa licencie. 

(6)	Ministerstvo vnútra môže odobrať licenciu, ak držiteľ licencie
a)	prestal spĺňať podmienky podľa tohto zákona,
b)	závažným spôsobom alebo opakovane porušil povinnosti vyplývajúce z tohto zákona, alebo
c)	o to písomne požiada.

§ 82
Povinnosti držiteľa licencie

(1)	Držiteľ licencie je povinný
a)	zabezpečiť vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti podľa tohto zákona,
b)	na požiadanie orgánu Policajného zboru oznámiť čas a miesto vykonávania skúšok z odbornej spôsobilosti,
c)	vykonávať najmenej raz za dva roky výcvik skúšobných komisárov a bezodkladne vykonávať výcvik skúšobných komisárov, u ktorých sa zistili vážne nedostatky v ich činnosti,
d)	uschovávať protokoly o skúškach z odbornej spôsobilosti 20 rokov a po uplynutí tejto doby odovzdať ich ministerstvu vnútra, 
e)	bezodkladne oznámiť ministerstvu vnútra zmenu údajov uvedených v licencii a údajov, na základe, ktorých bola licencia udelená,
f)	do 15 dní od ukončenia činnosti alebo od odobratia licencie odovzdať ministerstvu vnútra protokoly o skúškach z odbornej spôsobilosti, 
g)	na požiadanie ministerstva vnútra predložiť prehľad o počte vyskúšaných žiadateľov a o výsledkoch skúšok z odbornej spôsobilosti,
h)	každoročne do 31. januára podať ministerstvu vnútra správu o svojej činnosti v predchádzajúcom kalendárnom roku,
i)	plniť ďalšie povinnosti podľa tohto zákona.

(2) Správa o činnosti držiteľa licencie musí obsahovať
a)	zoznam skúšobných komisárov,
b)	počet záznamov v inšpekčnej knihe štátneho dozoru,
c)	počet a spôsob vybavenia sťažností na postup skúšobných komisárov,
d)	počet nedostatkov u skúšobných komisárov zistených držiteľom licencie,
e)	údaje o počte vyskúšaných žiadateľov a výsledky ich skúšok z odbornej spôsobilosti.

§ 83
Skúšobný komisár

(1)	Skúšobným komisárom môže byť fyzická osoba, ktorá
a)	je bezúhonná podľa § 80 ods. 3,
b)	dosiahla vek 24 rokov,
c)	má úplné stredoškolské vzdelanie,
d)	je držiteľom vodičského oprávnenia podľa odseku 2,
e)	nemá uloženú sankciu zákazu činnosti spočívajúcu v zákaze vedenia motorového vozidla,
f)	absolvovala odbornú prípravu,
g)	je držiteľom preukazu skúšobného komisára,
h)	je v pracovnom pomere k držiteľovi licencie; 

(2)	Skúšobný komisár na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti žiadateľov o udelenie vodičského oprávnenia skupiny AM, B, T a podskupiny A1 a B1 musí byť držiteľom príslušného vodičského oprávnenia najmenej tri roky. Na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti žiadateľov o udelenie vodičských oprávnení ostatných skupín a podskupín musí byť skúšobný komisár držiteľom príslušného vodičského oprávnenia najmenej päť rokov.

(3)	Odbornú prípravu vykonáva držiteľ licencie. 

(4)	Preukaz skúšobného komisára možno vydať osobe, ktorá úspešne vykonala skúšku na vydanie preukazu skúšobného komisára. Skúšku na vydanie preukazu skúšobného komisára vykonáva ministerstvo vnútra Skúšku na vydanie preukazu skúšobného komisára možno opakovať len jeden raz, a to najneskôr do 60 dní odo dňa vykonania neúspešnej skúšky. Držiteľ licencie je povinný na vykonanie skúšky na vlastné náklady poskytnúť podľa požiadavky ministerstva vnútra potrebné pomôcky, tlačivá, prostriedky a priestory.

(5)	Žiadosť o vydanie preukazu skúšobného komisára predkladá držiteľ licencie ministerstvu vnútra. Žiadosť obsahuje 
a)	meno, priezvisko, dátum a miesto narodenia, rodné číslo a adresu pobytu žiadateľa o vydanie preukazu skúšobného komisára,
b)	rozsah vodičského oprávnenia a číslo vodičského preukazu žiadateľa o vydanie preukazu skúšobného komisára, vrátane orgánu, ktorý  ho vydal s uvedením dátumu jeho vydania,
c)	navrhovaný rozsah preukazu skúšobného komisára,
d)	údaj o absolvovaní odbornej prípravy.

(6)	K žiadosti podľa odseku 5 žiadateľ o vydanie preukazu skúšobného komisára priloží
a)	čestné vyhlásenie, že nevykonáva výcvik v autoškole,
b)	výpis z registra trestov, nie starší ako tri mesiace,
c)	osvedčený doklad o vzdelaní.

(7)	Platnosť preukazu skúšobného komisára je päť rokov. Držiteľ licencie môže pred uplynutím tejto lehoty požiadať ministerstvo vnútra o predĺženie platnosti preukazu skúšobného komisára. Ministerstvo vnútra predĺži platnosť preukazu skúšobného komisára o päť rokov po úspešnom absolvovaní skúšky na predĺženie platnosti preukazu skúšobného komisára. Na skúšku na predĺženie platnosti preukazu skúšobného komisára sa vzťahuje odsek 4.

(8)	Skúšobný komisár, ktorý nevykonával skúšky z odbornej spôsobilosti určitej skupiny alebo podskupiny vodičského oprávnenia počas dvoch rokov, môže vykonávať skúšky z odbornej spôsobilosti tejto skupiny alebo podskupiny vodičského oprávnenia až po úspešnom vykonaní skúšky podľa odseku 4. 

(9)	Ministerstvo vnútra odoberie preukaz skúšobného komisára, ak skúšobný komisár
a)	prestal spĺňať podmienky podľa tohto zákona, alebo
b)	závažným spôsobom alebo opakovane porušil povinnosti skúšobného komisára podľa tohto zákona.

(10)	Za preukaz skúšobného komisára, ktorý bol stratený, odcudzený, poškodený alebo ktorý obsahuje údaje nezodpovedajúce skutočnosti, vydá ministerstvo vnútra na základe odôvodnenej žiadosti nový preukaz s rovnakou platnosti a rovnakým rozsahom.

(11)	Rozsah odbornej prípravy, podrobnosti o vykonávaní skúšok žiadateľov o udelenie preukazu skúšobného komisára a o predĺženie jeho platnosti, rozsah výcviku skúšobných komisárov a vzor preukazu skúšobného komisára ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 84

(1)	Ak držiteľ licencie nemôže zabezpečovať vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti, ich vykonávanie zabezpečí ministerstvo vnútra policajtmi, ktorí spĺňajú podmienky podľa § 83 ods. 1 písm. a) až f) s tým, že odbornú prípravu vykonáva ministerstvo vnútra. 

(2)	Na skúšku z odbornej spôsobilosti podľa odseku 1 prihlasuje žiadateľa autoškola, v ktorej sa žiadateľ podrobil príprave na vedenie motorového vozidla; prihláška sa podáva orgánu Policajného zboru podľa sídla autoškoly alebo sídla jej prevádzky. Autoškola je povinná na vykonanie skúšky, a to aj opakovanej, zabezpečiť osobu oprávnenú vykonávať výcvik z vedenia vozidiel, poskytnúť výcvikové vozidlo aj s pohonnými látkami a podľa požiadavky orgánu Policajného zboru aj potrebné učebné pomôcky, prostriedky a priestory. 

(3)	Ak sa vykonáva skúška z odbornej spôsobilosti podľa odseku 1, skúšobné testy na skúšku z predpisov o cestnej premávke a z náuky o vozidlách a ich údržbe vydáva ministerstvo vnútra 

(4)	Ak nie je v odsekoch 1 až 3 ustanovené inak, na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti ministerstvom vnútra sa vzťahujú primerane § 79 a 83.

§ 85
Štátny odborný dozor

(1)	Ministerstvo vnútra a orgány Policajného zboru vykonávajú štátny odborný dozor nad dodržiavaním povinností držiteľa licencie podľa tohto zákona poverenými zamestnancami ministerstva vnútra alebo poverenými policajtmi (ďalej len „kontrolór“). 

(2)	Ak ďalej nie je ustanovené inak, kontrolóri postupujú pri výkone štátneho odborného dozoru podľa odseku 1 podľa základných pravidiel kontrolnej činnosti.)

(3)	Oprávnením na vykonanie kontroly je preukaz kontrolóra vydaný ministerstvom vnútra .

(4)	Okrem oprávnení a povinností podľa základných pravidiel kontrolnej činnosti je kontrolór oprávnený
a)	vstupovať do priestorov držiteľa licencie,
b)	zúčastňovať sa na vykonávaní skúšok z odbornej spôsobilosti a za tým účelom sa aj prepravovať vo vozidle, na ktorom sa vykonáva skúška z odbornej spôsobilosti,
c)	zúčastňovať sa odbornej prípravy žiadateľov o udelenie preukazu skúšobného komisára, 
d)	nahliadať do protokolov a kníh súvisiacich s vykonávaní skúšok z odbornej spôsobilosti a odbornou prípravou žiadateľov o udelenie preukazu skúšobného komisára alebo o predĺženie platnosti preukazu skúšobného komisára a robiť si záznamy a kópie,
e)	zisťovať, či skúšobný komisár nie je pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky; ten je povinný podrobiť sa zisteniu.
f)	zadržať preukaz skúšobného komisára, ak je skúšobný komisár pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky alebo porušuje povinnosti podľa tohto zákona.

TRETÍ ODDIEL
ZDRAVOTNÁ A PSYCHICKÁ SPÔSOBILOSŤ

§ 86
Zdravotná spôsobilosť 

(1)	Zdravotnou spôsobilosťou sa rozumie telesná schopnosť a duševná schopnosť viesť motorové vozidlo. 

(2)	Zdravotná spôsobilosť môže byť na základe zdravotného stavu osoby podmienená
a)	použitím zdravotníckej pomôcky pri vedení motorového vozidla,
b)	možnosťou viesť len technicky upravené vozidlo,
c)	pravidelným podrobovaním sa lekárskej prehliadke,
d)	inými obmedzeniami podľa záverov lekárskej prehliadky.
 
(3)	Zdravotne spôsobilý je ten, kto spĺňa minimálne požiadavky na zdravotnú spôsobilosť. 

(4)	Zdravotná spôsobilosť sa posudzuje lekárskou prehliadkou.

(5)	Náklady spojené s posudzovaním zdravotnej spôsobilosti hradí ten, koho zdravotná spôsobilosť sa posudzuje (ďalej len „posudzovaná osoba“). 

(6)	Minimálne požiadavky na zdravotnú spôsobilosť a podrobnosti o jej posudzovaní,  vylúčení a podmienení  ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra po dohode s Ministerstvom zdravotníctva Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo zdravotníctva“).

§ 87
Lekárska prehliadka 

(1)	Lekársku prehliadku vykonáva lekár so špecializáciou v špecializačnom odbore všeobecné lekárstvo, ktorý poskytuje všeobecnú ambulantnú zdravotnú starostlivosť pre dospelých, alebo lekár so špecializáciou v špecializačnom odbore pediatria, ktorý poskytuje všeobecnú ambulantnú zdravotnú starostlivosť pre deti a dorast (ďalej len „posudzujúci lekár“).

(2)	Lekárskej prehliadke je povinný sa podrobiť
a)	žiadateľ a
b)	iná osoba, ktorej taká povinnosť vyplýva podľa tohto zákona.

(3)	Pravidelným lekárskym prehliadkam každých päť rokov a po dosiahnutí veku 65 rokov každé dva roky sú povinní sa podrobiť
a)	vodiči, ktorí vedú motorové vozidlo skupiny C, C+E, D, D+E a podskupiny C1, C1+E, D1, D1+E,
b)	vodiči, ktorí vedú vozidlo s právom prednostnej jazdy, motorové vozidlo využívané              na zasielateľstvo a  taxislužbu a na poskytovanie poštových služieb.

(4)	Ostatní vodiči sú povinní podrobiť sa pravidelnej lekárskej prehliadke najskôr dva mesiace pred dosiahnutím veku 65 rokov a najneskôr do dvoch mesiacov po dosiahnutí veku 65 rokov a následne každé dva roky.

(5)	Za lekársku prehliadku podľa odsekov 3 a 4 sa považuje aj prehliadka zamestnanca a fyzickej osoby – podnikateľa, ktorá nezamestnáva iné fyzické osoby vykonaná podľa osobitného predpisu,) ak táto prehliadka spĺňa požiadavky na zdravotnú spôsobilosť ustanovené týmto zákonom.

(6)	Podrobnosti o vykonávaní lekárskej prehliadky ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra po dohode s ministerstvom zdravotníctva.

§ 88
Psychická spôsobilosť 

(1)	Psychickou spôsobilosťou sa rozumie schopnosť viesť motorové vozidlo bez zníženia, narušenia alebo obmedzenia minimálnej úrovne psychických schopností.

(2)	Psychicky spôsobilý je ten, kto spĺňa  minimálnu úroveň psychickej spôsobilosti             na vedenie motorových vozidiel.

(3)	Psychická spôsobilosť sa posudzuje psychologickým vyšetrením.

(4)	Psychickú spôsobilosť posudzuje psychológ s certifikátom na certifikovanú činnosť dopravná psychológia (ďalej len „posudzujúci psychológ“).

(5)	Psychologickému vyšetreniu je povinný sa podrobiť
a) žiadateľ a
b) iná osoba, ktorej taká povinnosť vyplýva podľa tohto zákona.
.
(6)	Pravidelným psychologickým vyšetreniam každých päť rokov a po dosiahnutí veku            65 rokov každé dva roky sú povinní sa podrobiť 
a)	vodiči, ktorí vedú motorové vozidlo skupiny C, C+E, D a D + E a podskupiny C1, C1+E, D1 a D1 + E,
b)	vodiči, ktorí vedú vozidlo s právom prednostnej jazdy, motorové vozidlo využívané na zasielateľstvo a taxislužbu a na poskytovanie poštových služieb.

(7)	Ostatní vodiči sú povinní podrobiť sa pravidelnému psychologickému vyšetreniu najskôr dva mesiace pred dosiahnutím veku 65 rokov a najneskôr do dvoch mesiacov po dosiahnutí veku 65 rokov a následne každé dva roky.

(8)	Minimálne požiadavky na psychickú spôsobilosť a podrobnosti o jej posudzovaní ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra po dohode s ministerstvom zdravotníctva. 

§ 89

(1) Vodiči uvedení v § 87 ods. 3 a 4 musia mať pri vedení motorového vozidla pri sebe doklad o zdravotnej spôsobilosti a vodiči uvedení v § 88 ods. 6 a 7 musia mať pri vedení motorového vozidla pri sebe aj doklad o psychickej spôsobilosti; na výzvu policajta sú povinní takýmto dokladom sa preukázať. Vodiči uvedení v § 87 ods. 3 a v § 88 ods. 6 sa preukazujú dokladom o zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti nie starším                 ako päť rokov, a ak ide o vodičov starších ako 65 rokov nie starším ako dva roky. 

(2) Náležitosti, obsah a vzory dokladov podľa odseku 1 ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra po dohode s ministerstvom zdravotníctva.

§ 90
Povinnosti poskytovateľov zdravotnej starostlivosti
				      
(1)	Ak posudzujúci lekár pri pravidelnej lekárskej prehliadke podľa § 87 ods. 3 a 4 zistí zmenu zdravotnej spôsobilosti, je povinný najneskôr do piatich pracovných dní odo dňa vykonania lekárskej prehliadky oznámiť túto skutočnosť orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta pobytu posudzovanej osoby.

(2)	Ak posudzujúci psychológ pri pravidelnom psychologickom vyšetrení podľa § 88 ods. 6 a 7 zistí, že osoba nie je psychicky spôsobilá na vedenie motorového vozidla, oznámi túto skutočnosť do piatich pracovných dní odo dňa vykonania pravidelného psychologického vyšetrenia orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta pobytu posudzovanej osoby.

(3)	Povinnosť podľa odseku 1 má aj iný poskytovateľ zdravotnej starostlivosti, ktorý zistí skutočnosti podmieňujúce alebo vylučujúce zdravotnú spôsobilosť na vedenie motorového vozidla mimo pravidelných lekárskych prehliadok.

ŠTVRTÝ ODDIEL
PRESKÚŠANIE ODBORNEJ SPÔSOBILOSTI, PRESKÚMANIE ZDRAVOTNEJ SPÔSOBILOSTI A PSYCHICKEJ SPÔSOBILOSTI  

§ 91

(1)	Orgán Policajného zboru rozhodne o preskúšaní odbornej spôsobilosti v rozsahu podľa § 79 ods. 2, ak možno dôvodne predpokladať, že nastala zmena odbornej spôsobilosti držiteľa vodičského oprávnenia, najmä ak držiteľ vodičského oprávnenia preukázateľne nevykonával alebo nemohol vykonávať činnosť vedenia vozidla viac ako dva roky.

(2)	Orgán Policajného zboru rozhodne o preskúšaní odbornej spôsobilosti podľa § 79 ods. 2 písm. a), ak držiteľ vodičského oprávnenia v posledných dvanástich mesiacoch ako vodič motorového vozidla trikrát závažným spôsobom poruší pravidlá cestnej premávky. 

(3)	Ak možno dôvodne predpokladať, že nastala zmena zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti držiteľa vodičského oprávnenia, najmä na základe oznámenia  podľa § 90 ods. 3, orgán Policajného zboru rozhodne o preskúmaní jeho zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti a určí lehotu na jej preskúmanie. 

(4)	Ak držiteľ vodičského oprávnenia poruší pravidlá cestnej premávky požitím alkoholu alebo inej návykovej látky alebo sa odmietne podrobiť vyšetreniu na ich zistenie, orgán Policajného zboru môže rozhodnúť o preskúmaní zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti a môže podmieniť vrátenie zadržaného vodičského preukazu absolvovaním osvetovej prednášky o rizikách užívania alkoholu a iných návykových látok pre bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky.

(5)	Kto na základe rozhodnutia príslušného orgánu nesmel vykonávať činnosť vedenia motorového vozidla, je povinný pred vrátením vodičského preukazu, pred vrátením vodičského oprávnenia alebo obnovením jeho rozsahu podrobiť sa preskúšaniu odbornej spôsobilosti na vedenie motorového vozidla podľa § 79 ods. 2 písm. a); ak činnosť vedenia motorového vozidla nesmel držiteľ vodičského oprávnenia vykonávať viac ako dva roky, musí sa podrobiť preskúmaniu zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti a preskúšaniu odbornej spôsobilosti podľa § 79 ods. 2. 

(6)	Orgán Policajného zboru, ktorý rozhodol o preskúmaní zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti alebo o preskúšaní odbornej spôsobilosti, vždy určí lehotu na ich vykonanie. 
(7)	Náklady spojené s preskúmaním zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti, s preskúšaním odbornej spôsobilosti, s prípravou v autoškole alebo                            s absolvovaním osvetovej prednášky hradí ten, kto je povinný podrobiť sa preskúmaniu zdravotnej spôsobilosti, psychickej spôsobilosti, preskúšaniu odbornej spôsobilosti, príprave v autoškole alebo absolvovaniu osvetovej prednášky. 

§ 92
Obmedzenie a odobratie vodičského oprávnenia

(1)	Ak sa lekárskou prehliadkou, psychologickým vyšetrením alebo preskúšaním odbornej spôsobilosti zistilo, že držiteľ vodičského oprávnenia je spôsobilý viesť len niektoré skupiny a podskupiny motorových vozidiel alebo len niektoré motorové vozidlá, alebo len motorové vozidlo osobitne technicky upravené, orgán Policajného zboru obmedzí držiteľovi vodičské oprávnenie tak, aby zodpovedalo jeho zdravotnej spôsobilosti, psychickej spôsobilosti alebo odbornej spôsobilosti.

(2)	Vodičské oprávnenie sa odoberie tomu, kto
a)	nie je spôsobilý viesť motorové vozidlo pre stratu odbornej spôsobilosti,
b)	nie je spôsobilý viesť motorové vozidlo pre stratu zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti, 
c)	nepreukázal, že sa v určenom rozsahu a v určenej lehote podrobil nariadenému preskúšaniu odbornej spôsobilosti alebo preskúmaniu zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti, 
d)	nepreukázal, že v určenej lehote absolvoval osvetovú prednášku o rizikách užívania alkoholu a iných návykových látok pre bezpečnosť a plynulosť cestnej premávky,
e)	v čase jeho udelenia nespĺňal niektorú z podmienok na jeho udelenie.

(3)	Rozhodnutím o odobratí alebo obmedzení rozsahu vodičského oprávnenia sa jeho držiteľovi počas odobratia alebo obmedzenia rozsahu vodičského oprávnenia zakazuje viesť motorové vozidlo až do času jeho vrátenia; ak ide o obmedzenie rozsahu vodičského oprávnenia zakazuje sa mu viesť len motorové vozidlo tej skupiny a podskupiny vodičského oprávnenia, ktorého rozsah je obmedzený.

(4)	Vrátiť odobraté vodičské oprávnenie alebo obnoviť jeho pôvodný rozsah možno len po preskúmaní zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti a po preskúšaní odbornej spôsobilosti v rozsahu podľa § 91 ods. 5 a po splnení ostatných podmienok uvedených v rozhodnutí o odobratí vodičského oprávnenia alebo obmedzení rozsahu vodičského oprávnenia. 

(5)	Ak ten, komu bolo odobraté vodičské oprávnenie alebo jeho rozsah bol obmedzený, preukáže pominutie dôvodov na odobratie alebo obmedzenie vodičského oprávnenia alebo splnenie podmienok určených v rozhodnutí, vodičské oprávnenie sa vráti alebo sa obnoví jeho pôvodný rozsah, ak tomu nebránia zákonné dôvody.  

(6)	Náklady spojené s preskúšaním odbornej spôsobilosti, preskúmaním zdravotnej spôsobilosti alebo psychickej spôsobilosti, hradí ten, komu bolo vodičské oprávnenie odobraté, komu bol jeho rozsah obmedzený alebo komu sa na základe rozhodnutia príslušného orgánu  uložil zákaz viesť motorové vozidlo.

(7)	Odobrať alebo obmedziť možno len vodičské oprávnenie zaznamenané vo vodičskom preukaze  Slovenskej republiky.

§ 93
Vzdanie sa vodičského oprávnenia

(1)	Držiteľ vodičského oprávnenia sa môže vzdať vodičského oprávnenia určitej skupiny alebo podskupiny.

(2)	Vzdanie sa vodičského oprávnenia musí držiteľ vodičského oprávnenia písomne oznámiť orgánu Policajného zboru. Oznámenie musí obsahovať
a)	meno a priezvisko držiteľa vodičského oprávnenia,
b)	adresu pobytu držiteľa vodičského oprávnenia,
c)	dátum a miesto narodenia a rodné číslo držiteľa vodičského oprávnenia,
d)	dátum udelenia vodičského oprávnenia,
e)	osvedčený podpis držiteľa vodičského oprávnenia.

(3) K oznámeniu podľa odseku 2 držiteľ vodičského oprávnenia priloží aj vodičský preukaz, v ktorom je príslušné vodičské oprávnenie vyznačené. 

(4) Vzdanie sa vodičského oprávnenia je účinné odo dňa oznámenia tejto skutočnosti orgánu Policajného zboru. Vodičské oprávnenie, ktorého sa jeho držiteľ vzdal, nemožno vrátiť. 

PIATY ODDIEL
VODIČSKÉ PREUKAZY

§ 94

(1)	Osoba môže byť držiteľom len jedného vodičského preukazu. 

(2)	Vodičský preukaz je verejnou listinou, ktorou jej držiteľ preukazuje oprávnenie viesť motorové vozidlá v rozsahu v ňom uvedenom. Držiteľ vodičského preukazu je povinný mať platný vodičský preukaz pri vedení motorového vozidla pri sebe a na výzvu policajta ho predložiť na kontrolu.

(3)	Orgán Policajného zboru vydáva vodičský preukaz s neobmedzenou dobou platnosti.

(4)	Vzor vodičského preukazu a harmonizované kódy, ktoré sa uvádzajú vo vodičskom preukaze ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 95
Vydanie vodičského preukazu

(1)	Vodičský preukaz vydá orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta udelenia vodičského oprávnenia alebo orgán Policajného zboru, kde si žiadateľ podá žiadosť o vydanie vodičského preukazu. 

(2)	Žiadateľ o vydanie vodičského preukazu je povinný predložiť platný doklad svojej totožnosti, vyplniť príslušné tlačivá, ak sú na tento účel zavedené, predložiť doklady podľa § 77 ods. 1 písm. c) až f), a podrobiť sa nasnímaniu podoby tváre a vlastnoručného podpisu. Nasnímanie podoby tváre sa vykoná v občianskom odeve, bez prikrývky hlavy a bez okuliarov s tmavými sklami. V odôvodnených prípadoch je možné zo zdravotných alebo náboženských dôvodov nasnímať podobu tváre s prikrývkou hlavy, pričom táto prikrývka nesmie zakrývať tvárovú časť spôsobom, ktorý by znemožňoval identifikáciu. 

§ 96
Výmena vodičského preukazu

(1)	Orgán Policajného zboru vymení platný vodičský preukaz vydaný v Slovenskej republike pred 1. májom 2004 za vodičský preukaz podľa tohto zákona. 

(2)	Žiadateľ o výmenu vodičského preukazu je povinný predložiť vodičský preukaz, o výmenu ktorého žiada. Žiadateľ o výmenu vodičského preukazu je povinný splniť ďalšie podmienky ustanovené v § 77 ods. 1 písm. b), c), h) až n), § 94 ods. 1 a § 95 ods. 2.

(3)	Žiadateľ o výmenu vodičského preukazu je povinný odovzdať orgánu Policajného zboru, na ktorom si podal žiadosť o výmenu, vodičský preukaz, o ktorého výmenu žiada, a to najneskôr v čase vydania vodičského preukazu.

§ 97
Obnovenie vodičského preukazu

(1)	Orgán Policajného zboru obnoví vodičský preukaz, ktorý je neplatný podľa § 100 
ods. 1. Pri obnovení vodičského preukazu orgán Policajného zboru vydá vodičský preukaz. 

(2)	Pri obnovení vodičského preukazu podľa odseku 1 orgán Policajného zboru uzná skupinu alebo podskupinu udeleného vodičského oprávnenia, ak tomu nebránia zákonné dôvody. 

(3)	Žiadateľ o obnovenie vodičského preukazu je povinný predložiť vodičský preukaz; to neplatí, ak je vodičský preukaz neplatný podľa § 100 ods. 1 písm. e). Žiadateľ o obnovenie vodičského preukazu je povinný splniť ďalšie podmienky ustanovené v § 77 ods. 1 písm. b), c), h) až n), § 94 ods. 1 a § 95 ods. 2.

(4)	Žiadateľ o obnovenie vodičského preukazu je povinný odovzdať orgánu Policajného zboru, na ktorom si podal žiadosť o obnovenie, vodičský preukaz, o ktorého obnovenie žiada, a to najneskôr v čase vydania vodičského preukazu; to neplatí ak je vodičský preukaz neplatný podľa § 100 ods. 1 písm. e). 

§ 98
Povinnosti držiteľa vodičského preukazu 

(1)	Držiteľ vodičského preukazu je povinný
a)	chrániť vodičský preukaz pred zničením, poškodením, stratou, odcudzením alebo zneužitím,
b)	oznámiť orgánu Policajného zboru do siedmich dní zmenu svojich osobných údajov uvedených vo vodičskom preukaze, zmenu zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti alebo podstatnú zmenu svojej podoby, 
c)	odovzdať orgánu Policajného zboru neplatný vodičský preukaz a medzinárodný vodičský preukaz do siedmich dní odo dňa oznámenia rozhodnutia, ktorým sa mu bolo obmedzilo alebo odobralo vodičské oprávnenie,
d)	odovzdať orgánu Policajného zboru neplatný vodičský preukaz do siedmich dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia, ktorým mu súd uložil ochranné liečenie alebo mu súd alebo iný príslušný orgán uložil zákaz činnosti viesť motorové vozidlo alebo ktorým sa mu obmedzilo alebo odobralo vodičské oprávnenie,
e)	odovzdať orgánu Policajného zboru neplatný vodičský preukaz,
f)	oznámiť orgánu Policajného zboru do siedmich dní zničenie, stratu alebo odcudzenie vodičského preukazu, 
g)	dostaviť sa na vyzvanie orgánu Policajného zboru v ním určenej lehote na vybavenie záležitostí týkajúcich sa vodičského preukazu alebo vodičského oprávnenia,
h)	predložiť orgánu Policajného zboru spolu so žiadosťou o vrátenie vodičského preukazu doklady preukazujúce splnenie podmienok na jeho vydanie alebo na vrátenie podľa tohto zákona, preukázať svoju totožnosť a vyplniť príslušné tlačivá.

(2)	Držiteľ vodičského oprávnenia je povinný osobne prevziať vodičský preukaz, jeho prevzatie a správnosť údajov potvrdiť svojím podpisom; to neplatí, ak na tento úkon písomne splnomocnil inú osobu s osvedčeným vlastnoručným podpisom. Prevziať vodičský preukaz môže aj osoba blízka) držiteľovi vodičského oprávnenia, pričom na tento úkon sa nevyžaduje písomné plnomocenstvo držiteľa vodičského preukazu.

(3)	Ak držiteľ vodičského preukazu, ktorý bol obnovený z dôvodu straty alebo odcudzenia, svoj predchádzajúci vodičský preukaz nájde alebo získa späť, je povinný tento predchádzajúci vodičský preukaz bezodkladne odovzdať orgánu Policajného zboru.

§ 99
Nájdený vodičský preukaz

       Kto nájde vodičský preukaz alebo medzinárodný vodičský preukaz inej osoby, je povinný ho bezodkladne odovzdať jeho držiteľovi, orgánu Policajného zboru alebo policajtovi; môže ho odovzdať aj príslušníkovi Železničnej polície, príslušníkovi Vojenskej polície alebo príslušníkovi obecnej polície, ktorí zabezpečia jeho odovzdanie orgánu Policajného zboru. 

§ 100
Neplatnosť vodičského preukazu

(1)	Vodičský preukaz je neplatný, ak 
a)	uplynula jeho platnosť,
b)	obsahuje neoprávnene vykonané zmeny,
c)	údaje v ňom uvedené nezodpovedajú skutočnosti,
d)	údaje v ňom uvedené nie je možné identifikovať,
e)	držiteľ nahlási jeho stratu alebo odcudzenie. 

(2)	Vodičský preukaz je neplatný aj vtedy, ak 
a)	jeho držiteľ je držiteľom aj iného platného vodičského preukazu, ktorý bol vydaný skôr,
b)	jeho držiteľ zomrel alebo bol vyhlásený za mŕtveho,
c)	bol vydaný v rozpore so zákonom,
d)	sa jeho držiteľ vzdal vodičského oprávnenia,
e)	vodičské oprávnenie v ňom uvedené sa odobralo alebo obmedzilo. 

(3)	Vodičský preukaz sa považuje za neplatný v čase, v ktorom má jeho držiteľ súdom uložené ochranné liečenie) alebo v ktorom má súdom alebo iným príslušným orgánom uložený zákaz činnosti viesť motorové vozidlo.

(4)	Vodičský preukaz sa považuje za neplatný, ak nie je splnená povinnosť podľa § 89 ods. 1.

Medzinárodný vodičský preukaz
§ 101

(1)	Medzinárodný vodičský preukaz vydá orgán Policajného zboru len držiteľovi platného vodičského preukazu, ktorý bol vydaný v Slovenskej republike. Príslušný na vydanie medzinárodného vodičského preukazu je orgán Policajného zboru podľa § 95 ods. 1.
 
(2)	Osobné údaje o držiteľovi medzinárodného vodičského preukazu sa zapisujú pod nasledujúcimi číselnými kódmi
1.	priezvisko,
2.	meno,
3.	miesto narodenia,
4.	dátum narodenia,
5.	obec pobytu.

(3)	Medzinárodný vodičský preukaz neoprávňuje jeho držiteľa na vedenie motorových vozidiel v Slovenskej republike, ak bol vydaný v Slovenskej republike alebo bol vydaný v cudzine a jeho držiteľ má pobyt na území Slovenskej republiky.

(4)	Neplatný je ten medzinárodný vodičský preukaz, ktorého držiteľ prestal byť držiteľom vodičského preukazu alebo ktorého vodičský preukaz je neplatný. 

(5)	Povinnosti držiteľa vodičského preukazu ustanovené týmto zákonom sa primerane vzťahujú aj na držiteľa medzinárodného vodičského preukazu. Žiadateľ o vydanie medzinárodného vodičského preukazu je povinný predložiť fotografiu tváre, ktorá musí byť vyhotovená v občianskom odeve, bez prikrývky hlavy a bez okuliarov s tmavými sklami. V odôvodnených prípadoch je možné zo zdravotných alebo náboženských dôvodov predložiť fotografiu tváre s prikrývkou hlavy, pričom táto prikrývka nesmie zakrývať tvárovú časť spôsobom, ktorý by znemožňoval jeho identifikáciu.

(6)	Orgán Policajného zboru vydáva medzinárodný vodičský preukaz podľa
a)	Dohovoru o cestnej premávke podpísaného 19. septembra 1949 v Ženeve (ďalej len „Ženevský dohovor“) alebo 
b)	Dohovoru o cestnej premávke podpísaného 8. novembra 1968 vo Viedni v znení neskorších predpisov (ďalej len „Viedenský dohovor“).

(7)	Medzinárodný vodičský preukaz podľa Viedenského dohovoru sa vydáva s platnosťou na 3 roky a medzinárodný vodičský preukaz podľa Ženevského dohovoru sa vydáva s platnosťou na 1 rok.

(8)	Vzor medzinárodného vodičského preukazu ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

ŠIESTY ODDIEL
VODIČSKÝ PREUKAZ VYDANÝ V CUDZINE

Uznávanie vodičského preukazu vydaného v cudzine na vedenie motorových vozidiel
§ 102

(1)	Na vedenie motorových vozidiel v Slovenskej republike sa okrem vodičského preukazu vydaného v Slovenskej republike uznáva aj
a)	platný vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru,41)  
b)	platný vodičský preukaz štátu, ktorý je zmluvnou stranou Ženevského dohovoru alebo zmluvnou stranou Viedenského dohovoru, (ďalej len „vodičský preukaz vydaný v štáte dohovoru“).

(2)	Na vedenie motorových vozidiel sa v Slovenskej republike uznáva aj 
a)	platný medzinárodný vodičský preukaz vydaný podľa Ženevského dohovoru, ak od jeho vydania neuplynul jeden rok, 
b)	platný medzinárodný vodičský preukaz vydaný podľa Viedenského dohovoru, ak od jeho vydania neuplynuli tri roky.

(3)	Medzinárodný vodičský preukaz uvedený v odseku 2 písm. b) je platný len spolu s príslušným platným vodičským preukazom vydaným štátom, ktorý vydal medzinárodný vodičský preukaz.

(4)	S vodičským preukazom uvedeným v odseku 1 písm. b) a s medzinárodným vodičským preukazom uvedeným v odseku 2 smie jeho držiteľ viesť motorové vozidlo v Slovenskej republike, len ak nemá na území Slovenskej republiky pobyt.

§ 103

Minimálny vek na vedenie motorových vozidiel držiteľa vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru je zhodný s vekom na udelenie vodičského oprávnenia.

§ 104
Výmena vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru

(1)	Orgán Policajného zboru vymení platný vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru, alebo ktorý je vydaný v štáte dohovoru za vodičský preukaz podľa tohto zákona. 

(2)	Príslušný na výmenu vodičského preukazu podľa odseku 1 je orgán Policajného zboru podľa miesta trvalého pobytu alebo prechodného pobytu žiadateľa.

(3)	Ak orgán Policajného zboru pri výmene vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru uzná aspoň jednu skupinu alebo podskupinu vodičského oprávnenia vyznačenú v tomto vodičskom preukaze, vydá vodičský preukaz rovnakej alebo rovnocennej skupiny alebo podskupiny. Predmetom výmeny nesmie byť medzinárodný vodičský preukaz.

(4)	Držiteľ vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru, ktorý má na území Slovenskej republiky trvalý pobyt alebo prechodný pobyt, môže o výmenu vodičského preukazu požiadať po 185 dňoch od udelenia alebo registrovania trvalého pobytu alebo od udelenia prechodného pobytu. Držiteľ vodičského preukazu vydaného v štáte dohovoru inom ako je štát Európskeho hospodárskeho priestoru, ktorý má na území Slovenskej republiky trvalý pobyt alebo prechodný pobyt, je povinný do 60 dní po uplynutí 185 dní od udelenia alebo registrovania trvalého pobytu alebo od udelenia prechodného pobytu požiadať orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta trvalého pobytu alebo prechodného pobytu o výmenu vodičského preukazu.

(5)	Vodičský preukaz vydaný v štáte dohovoru inom ako je štát Európskeho hospodárskeho priestoru, ktorého držiteľom je osoba s trvalým pobytom alebo prechodným pobytom na území Slovenskej republiky je neplatný, ak jeho držiteľ nepožiadal o jeho výmenu podľa odseku 4. Takýto vodičský preukaz nemožno vymeniť; to neplatí, ak žiadateľ o výmenu takého vodičského preukazu hodnoverne preukáže, že v ustanovenej lehote nemohol o výmenu vodičského preukaz z objektívnych dôvodov požiadať. 

(6)	Žiadateľ o výmenu vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru je povinný predložiť platný vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru, splniť ďalšie podmienky ustanovené v § 77 ods. 1 písm. a) až c), h) až n), § 94 ods. 1, § 95 ods. 2 a na požiadanie orgánu Policajného zboru predložiť osvedčený preklad vodičského preukazu vydaného v štáte dohovoru do štátneho jazyka. 

(7)	Ak má orgán Policajného zboru podozrenie, že žiadateľ o výmenu vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru nespĺňa ustanovené podmienky, overí tieto skutočnosti na príslušnom orgáne štátu, ktorý vydal vodičský preukaz.

(8)	Orgán Policajného zboru uzná skupinu alebo podskupinu vodičského oprávnenia vyznačenú vo vodičskom preukaze vydanom v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru,41) ak tomu nebránia zákonné dôvody.

(9)	 Orgán Policajného zboru uzná skupinu alebo podskupinu vodičského oprávnenia vyznačenú vo vodičskom preukaze vydanom v štáte dohovoru, ak tomu nebránia zákonné dôvody, ak je rovnaká ako skupina alebo podskupina vodičského oprávnenia udeľovaného v Slovenskej republike alebo ak ju svojím rozsahom presahuje. 

(10)	Žiadateľ o výmenu vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru  alebo v štáte dohovoru je povinný odovzdať orgánu Policajného zboru, na ktorom si podal žiadosť o výmenu, vodičský preukaz,  o výmenu ktorého žiada, a to najneskôr v čase vydania vodičského preukazu.

(11)	Orgán Policajného zboru vráti vymenený vodičský preukaz orgánu štátu, ktorý ho vydal, s uvedením dôvodu jeho vrátenia, dátumu jeho výmeny, čísla vydaného vodičského preukazu Slovenskej republiky a iných prípadných skutočností, ktoré s výmenou vodičského preukazu súvisia. 

(12)	Ak sa zistili skutočnosti vylučujúce splnenie čo i len jednej podmienky na výmenu vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru  alebo v štáte dohovoru, orgán Policajného zboru takýto vodičský preukaz nevymení. 

§ 105
Obnovenie vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru

(1)	Orgán Policajného zboru po splnení podmienok ustanovených týmto zákonom obnoví vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru, ktorý je neplatný podľa § 106 ods. 1.

(2)	Na obnovenie vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru sa vzťahuje § 104 ods. 2, 3, 7 až 9 a 12.

(3)	Obnoveniu vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru, ktorý je neplatný podľa § 106 ods. 1 písm. f), vždy predchádza preverenie údajov o takomto vodičskom preukaze na príslušnom orgáne štátu, ktorý ho vydal, inak nemožno vodičský preukaz obnoviť.

(4)	Žiadateľ o obnovenie vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru je povinný predložiť vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru; to neplatí ak je vodičský preukaz neplatný podľa § 106 ods. 1 písm. f). Žiadateľ o obnovenie vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru musí splniť ďalšie podmienky ustanovené v § 77 ods. 1 písm. a) až c), h) až n). § 94 ods. 1 a § 95 ods. 2 a na požiadanie orgánu Policajného zboru predložiť osvedčený preklad vodičského preukazu vydaného v štáte dohovoru do štátneho jazyka. 

(5)	Žiadateľ o obnovenie vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru je povinný odovzdať orgánu Policajného zboru, na ktorom si podal žiadosť o obnovenie, vodičský preukaz, o ktorého obnovenie žiada, a to najneskôr v čase vydania vodičského preukazu; to neplatí ak je vodičský preukaz neplatný podľa § 106 ods. 1 písm. f). 

(6)	Orgán Policajného zboru pri obnovení vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru vráti vodičský preukaz, ktorý bol obnovený, orgánu štátu, ktorý ho vydal, s uvedením dôvodu jeho vrátenia, dátumu jeho obnovenia a čísla vydaného vodičského preukazu. Ak bol vodičský preukaz obnovený z dôvodu jeho neplatnosti podľa § 106 ods. 1 písm. f), orgán štátu, ktorý ho vydal, sa len upovedomí o dôvode obnovenia vodičského preukazu, dátume jeho obnovenia, čísle vydaného vodičského preukazu v Slovenskej republike a iných prípadných skutočnostiach, ktoré s obnovením vodičského preukazu súvisia.

§ 106
Neplatnosť vodičského preukazu vydaného v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru

(1) Vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru je neplatný, ak
a)	uplynula jeho platnosť,
b)	obsahuje neoprávnene vykonané zmeny,
c)	údaje v ňom sú nečitateľné,
d)	údaje v ňom uvedené nezodpovedajú skutočnosti,
e)	je poškodený tak, že údaje v ňom uvedené nie je možné  identifikovať,
f)	je stratený alebo odcudzený.

(2)	Vodičský preukaz vydaný v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru alebo v štáte dohovoru je ďalej neplatný, ak 
a)	jeho držiteľ zomrel alebo bol vyhlásený za mŕtveho,
b)	jeho držiteľ je držiteľom aj iného vodičského preukazu,
c)	vodičské oprávnenie v ňom uvedené je pozastavené, odobraté alebo zrušené v štáte, ktorý tento vodičský preukaz vydal.

SIEDMY ODDIEL
EVIDENCIA VODIČOV

§ 107

(1)	Evidencia vodičov je informačný systém Policajného zboru podľa osobitného predpisu,31) ktorý sa vedie na účely rozhodovania o vodičských oprávneniach, vodičských preukazoch a o medzinárodných vodičských preukazoch a poskytovania údajov z tejto evidencie.

(2)	V evidencii vodičov sa vedú o držiteľoch vodičského oprávnenia údaje v rozsahu
a)	meno, priezvisko, prípadne titul, 
b)	rodné číslo, 
c)	dátum a miesto narodenia, 
d)	adresa pobytu,
e)	údaje o priestupkoch a trestných činoch súvisiacich s porušením pravidiel cestnej premávky pri vedení motorového vozidla,
f)	údaje o zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti držiteľa vodičského oprávnenia,
g)	údaje o udelených vodičských oprávneniach a údaje o neudelení, odobratí, obmedzení alebo zrušení vodičských oprávnení, o ich vrátení alebo obnovení ich pôvodného rozsahu, 
h)	údaje o vodičských preukazoch a o medzinárodných vodičských preukazoch,
i)	podpis a podoba tváre v digitálnej forme podľa § 95 ods. 2,
j)	údaje o udelených inštruktorských oprávneniach a platnosti inštruktorského preukazu.

(3)	V evidencii vodičov sa ďalej vedú
a)	údaje podľa odseku 2 o osobe, ktorá žiadala o udelenie vodičského oprávnenia a ktorej sa toto oprávnenie neudelilo,
b)	údaje podľa odseku 2 o osobe, ktorá bez vodičského oprávnenia viedla motorové vozidlo.

§ 108
Poskytovanie informácií pre evidenciu vodičov

(1)	Súd, ktorý rozhodol o vine za spáchaný trestný čin v súvislosti s vedením motorového vozidla alebo uložil ochranné liečenie,45) je povinný túto skutočnosť oznámiť orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta pobytu osoby, ktorej sa to týka, a to najneskôr do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia v takej veci. Ak ide o cudzinca, ktorý nemá na území Slovenskej republiky pobyt, sa takéto údaje oznámia orgánu Policajného zboru podľa sídla súdu, ktorý sankciu uložil.

(2)	Orgán, ktorý rozhodol o vine za spáchaný priestupok proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky a uložil zákaz činnosti spočívajúci v zákaze vedenia motorového vozidla alebo uložil pokutu vo výške 2000 Sk a viac, je povinný túto skutočnosť oznámiť orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta objasnenia priestupku, a to najneskôr do 15 dní odo dňa nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia v takej veci. 

(3)	Oznámenie podľa odseku 2 musí obsahovať
a)	meno, priezvisko, dátum narodenia a rodné číslo osoby s výnimkou takej osoby, ktorá nemá rodné číslo pridelené, ktorej sa oznámenie týka,
b)	adresu pobytu,
c)	právnu kvalifikáciu porušenia pravidiel cestnej premávky,
d)	druh a výšku trestu alebo sankcie, ktorá bola uložená.

(4)	Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky (ďalej len „ministerstvo dopravy“) bezodplatne zasiela v elektronickej forme orgánu Policajného zboru údaje o udelených inštruktorských oprávneniach a platnosti inštruktorských preukazov.

(5)	Údaje o skutočnostiach uvedených  v odsekoch 1, 2 a 4 sa vedú v evidencii vodičov päť rokov od vykonania sankcie za priestupok, od vykonania trestu za spáchaný trestný čin a od uplynutia doby ochranného liečenia alebo od skončenia platnosti inštruktorského preukazu. Po uplynutí tejto doby sa tieto údaje natrvalo zničia.

§ 109
Poskytovanie informácií z evidencie vodičov

(1)	Informácie z evidencie vodičov sa poskytujú štátnym orgánom, obciam a vyšším územným celkom v rozsahu ich pôsobnosti; ministerstvu dopravy, krajským úradom pre cestnú dopravu a pozemné komunikácie, obvodným úradom dopravy, Železničnej polícii, Vojenskej polícii, Vojenskému spravodajstvu a Slovenskej informačnej službe sa tieto údaje poskytujú diaľkovým, nepretržitým a priamym prístupom.

(2)	Fyzickej osobe sa v požadovanom rozsahu poskytne informácia o údajoch, ktoré sa o nej uchovávajú v evidencii vodičov.

(3)	O inej osobe sa z evidencie vodičov poskytne informácia, ak s tým táto osoba vopred vyslovila súhlas. 

(4)	Žiadosť o informáciu podľa odsekov 2 a 3 sa podáva orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta pobytu osoby, ktorej sa informácia týka.

(5)	Informácia z evidencie vodičov, ktorej obsah je predmetom utajovanej skutočnosti,  sa môže poskytnúť len za podmienok ustanovených v osobitnom predpise.34)

(6)	Osoba, ktorej sa informácia obsahujúca osobné údaje z evidencie vodičov poskytla, smie takú informáciu použiť len na účely, na ktoré ju žiadala, a musí zabezpečiť jej ochranu pred zneužitím a pred jej sprístupnením neoprávnenej osobe.

DRUHÁ HLAVA
OPRÁVNENIE NA VEDENIE ELEKTRIČKY A TROLEJBUSU

§ 110

(1)	Oprávnením na vedenie električky alebo trolejbusu sa na účely tohto zákona rozumie osobitné oprávnenie vodiča električky alebo trolejbusu podľa osobitného predpisu.) 

(2)	Vodič trolejbusu musí byť okrem osobitného oprávnenia podľa odseku 1 aj držiteľom príslušného vodičského oprávnenia podľa § 75.

ŠIESTA ČASŤ
EVIDENCIA VOZIDIEL, EVIDOVANIE VOZIDIEL A EVIDENČNÉ ČÍSLA

PRVÁ HLAVA
EVIDENCIA VOZIDIEL 

§ 111

(1)	Evidencia vozidiel je informačný systém Policajného zboru podľa osobitného predpisu,31) ktorý sa vedie na účely získavania informácií o vlastníkoch vozidiel, držiteľoch vozidiel, technických údajov vozidiel, vydaných dokladoch, tabuľkách s evidenčným číslom a poskytovania údajov z tejto evidencie.

(2)	 V evidencii vozidiel sa vedú 
a)	osobné údaje o vlastníkoch vozidiel a držiteľoch vozidiel, ak držiteľom vozidla alebo vlastníkom vozidla je fyzická osoba, 
b)	názov, adresu sídla alebo prevádzkarne, označenie organizačnej zložky a jej umiestnenie a identifikačné číslo vlastníka vozidla a držiteľa vozidla, ak je držiteľom vozidla alebo vlastníkom vozidla právnická osoba, 
c)	osobné údaje o osobách, ktoré zastupujú osoby uvedené v písmene a) alebo b), a čísla ich preukazov totožnosti,
d)	podpisy osôb uvedených v písmenách a), b) alebo c),
e)	údaje o vozidlách v rozsahu základného technického opisu,
f)	údaje o evidenčných číslach, o tabuľkách s evidenčnými číslami, o zvláštnych evidenčných číslach a o tabuľkách so zvláštnymi evidenčnými číslami,
g)	údaje o osvedčeniach o evidencii, technických preukazoch vozidiel, osvedčeniach o evidencii vozidla a osvedčeniach o pridelení zvláštnych evidenčných čísel,
h)	údaje o spôsobe nadobudnutia vozidiel,
i)	údaje o vykonaných evidenčných úkonoch,
j)	údaje o vybraných správnych poplatkoch,
k)	údaje o vedených exekučných konaniach alebo výkonoch rozhodnutí podľa § 118 ods. 4,
l)	údaje o vykonaných technických kontrolách vozidiel, emisných kontrolách vozidiel, kontrolách originality vozidiel a montážach plynových zariadení technickými službami,) 
m)	údaje o uzavretých  povinných zmluvných poisteniach zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla a
n)	údaje o spracovaných starých vozidlách.
(3)	 V evidencii vozidiel sa o držiteľoch vozidiel a vlastníkoch vozidiel, ak je držiteľom vozidla alebo vlastníkom vozidla fyzická osoba, a o osobách, ktoré zastupujú držiteľov vozidiel alebo vlastníkov vozidiel, vedú a z nej poskytujú tieto osobné údaje:
a)	meno, priezvisko, prípadne titul,
b)	rodné číslo, dátum a miesto narodenia,
c)	adresa pobytu, prípadne miesto podnikania,
d)	číslo preukazu totožnosti.

§ 112
Poskytovanie informácií pre evidenciu vozidiel

(1)	Ministerstvo dopravy bezodplatne zasiela v elektronickej forme orgánu Policajného zboru pri udelení typového schválenia vozidla údaje v rozsahu základného technického opisu vozidla.

(2)	Obvodný úrad dopravy bezodplatne zasiela v elektronickej forme orgánu Policajného zboru pri vystavení osvedčenia o evidencii technické údaje v ňom uvádzané. 

(3)	Výrobca vozidiel a zástupca výrobcu vozidiel je povinný bezodplatne v elektronickej forme zasielať orgánu Policajného zboru pri vystavení osvedčenia o evidencii technické údaje v ňom uvádzané pre každé vozidlo, ktoré vyrobil alebo doviezol.
 
(4)	Slovenská kancelária poisťovateľov je povinná bezodplatne v elektronickej forme zasielať orgánu Policajného zboru aktualizované údaje o vozidlách, ktorých držitelia uzavreli povinné zmluvné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla.) 

(5)	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky bezodplatne zasiela v elektronickej forme orgánu Policajného zboru údaje o spracovaných starých vozidlách a údaje o spracovateľoch starých vozidiel.)

(6)	Poverená technická služba kontroly originality je povinná bezodplatne v elektronickej forme zasielať orgánu Policajného zboru údaje z odborného posudku o kontrole originality vozidla.) 

(7)	Poverená technická služba technickej kontroly vozidiel je povinná bezodplatne v elektronickej forme zasielať orgánu Policajného zboru údaje z tlačív používaných pri technických kontrolách.) Poverená technická služba emisnej kontroly motorových vozidiel je povinná bezodplatne v elektronickej forme zasielať orgánu Policajného zboru údaje z tlačív používaných pri emisných kontrolách.) Poverená technická služba montáže plynových zariadení je povinná bezodplatne v elektronickej forme zasielať orgánu Policajného zboru údaje z tlačív používaných pri montážach plynových zariadení.)
§ 113
Poskytovanie informácií z evidencie vozidiel

(1)	 Informácie z evidencie vozidiel sa poskytujú Železničnej polícii, Vojenskej polícii, Vojenskému spravodajstvu, Slovenskej informačnej službe, Generálnej prokuratúre Slovenskej republiky, Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky, Colnému riaditeľstvu Slovenskej republiky, Daňovému riaditeľstvu Slovenskej republiky, Národnému bezpečnostnému úradu, obecnej polícii, Ministerstvu práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky, ministerstvu dopravy, obvodnému úradu dopravy, súdnym exekútorom, technickým službám vozidiel a Slovenskej kancelárii poisťovateľov v súvislosti s plnením ich úloh ustanovených zákonom; tieto údaje sa poskytujú diaľkovým, nepretržitým a priamym prístupom. Informácie z evidencie vozidiel sa poskytujú aj iným štátnym orgánom a orgánom územnej samosprávy v rozsahu ich pôsobnosti.

(2)	Každému sa v požadovanom rozsahu poskytne písomná informácia o údajoch, ktoré sa o ňom uchovávajú v evidencii vozidiel.

(3)	Inej osobe, ako je uvedené v odsekoch 1 a 2, sa poskytne informácia z evidencie vozidiel o mene, priezvisku a pobyte alebo o názve a sídle držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla, ak s tým vopred vysloví súhlas ten, koho sa informácia týka. 

(4)	Žiadosť o informáciu podľa odseku 2 a 3 sa podáva orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta pobytu fyzickej osoby alebo sídla právnickej osoby, ktorej sa informácia týka. 

(5)	Informácia z evidencie vozidiel, ktorej obsah je predmetom utajovanej skutočnosti,  sa môže poskytnúť len za podmienok ustanovených v osobitnom predpise.34)

(6)	Osoba, ktorej sa informácia obsahujúca osobné údaje z evidencie vozidiel poskytla, smie takú informáciu použiť len na účely, na ktoré ju žiadala, a musí zabezpečiť jej ochranu pred zneužitím a pred jej sprístupnením neoprávnenej osobe.

DRUHÁ HLAVA
EVIDOVANIE VOZIDIEL

Prihlasovanie vozidiel do evidencie
§ 114

(1)	Každé vozidlo, o ktorom schvaľovací úrad) rozhodol, že musí byť evidované orgánom Policajného zboru, a ktoré doteraz nebolo prihlásené do evidencie vozidiel, musí byť prihlásené na orgáne Policajného zboru príslušnom podľa miesta pobytu alebo sídla držiteľa vozidla alebo adresy jeho prevádzkarne; vozidlo, ktoré má byť prevádzkované organizačnou zložkou podniku, ktorá sa zapisuje do obchodného registra, musí byť prihlásené do evidencie na orgáne Policajného zboru príslušnom podľa adresy umiestnenia tejto organizačnej zložky.

(2)	Vlastník vozidla, ktoré doteraz nebolo prihlásené do evidencie vozidiel, je povinný osobne toto vozidlo prihlásiť do 15 dní po jeho nadobudnutí, pritom uvedie, kto má byť zapísaný v osvedčení o evidencii ako jeho držiteľ.

(3)	Ak držiteľ vozidla uvedený vlastníkom podľa odseku 2 nie je totožný s vlastníkom vozidla, vlastník vozidla je povinný sa dostaviť na orgán Policajného zboru aj s touto osobou. Inak sa v osvedčení o evidencii ako jeho držiteľ zapíše vlastník vozidla. Ak je vlastníkom vozidla fyzická osoba, ktorá nespĺňa podmienky ustanovené pre držiteľa vozidla v odseku 4, ako držiteľ vozidla sa zapíše zákonný zástupca vlastníka vozidla. Ako vlastník vozidla smie byť v dokladoch vozidla zapísaná len jedna osoba.

(4)	Držiteľom vozidla smie byť len fyzická osoba staršia ako 15 rokov, ktorá je spôsobilá na právne úkony, alebo právnická osoba alebo jej organizačná zložka zapísaná do obchodného registra alebo iného registra. Ako držiteľ vozidla smie byť v osvedčení o evidencii zapísaná len jedna osoba. 

(5)	Orgán Policajného zboru pridelí vozidlu evidenčné číslo, prihlásenie vozidla zaznamená do osvedčenia o evidencii a držiteľovi vozidla uvedenému vlastníkom vozidla podľa odseku 2 vydá osvedčenie o evidencii a tabuľku s evidenčným číslom, ak tomu nebránia zákonné dôvody.

(6)	Povinnosť podľa odseku 1 sa nevzťahuje na novovyrobené vozidlo, ktoré je určené   na predaj, ktorého vlastníkom je právnická osoba s predmetom podnikateľskej činnosti výroba alebo predaj vozidiel.

(7)	Orgán Policajného zboru prihlási vozidlo, na ktoré sa vzťahuje povinné zmluvné poistenie zodpovednosti za škodu spôsobenú prevádzkou motorového vozidla, do evidencie vozidiel alebo vykoná zmenu v evidencii vozidiel okrem zmeny podľa § 116 ods. 1 písm. h) a i) len po predložení potvrdenia o poistení zodpovednosti)  alebo preukázaní uzavretia poistenia.)
 
(8)	Orgán Policajného zboru prihlási vozidlo, ktoré je novým dopravným prostriedkom podľa osobitného predpisu) nadobudnutým v tuzemsku z iného štátu Európskej únie,          do evidencie vozidiel len po predložení potvrdenia vydaného daňovým úradom o zaplatení dane z pridanej hodnoty v tuzemsku z nadobudnutia nového dopravného prostriedku. Toto potvrdenie sa nevyžaduje, ak vlastník vozidla predloží osvedčenie o registrácii pre daň z pridanej hodnoty a potvrdenie daňového úradu o tom, že informoval daňový úrad o nadobudnutí nového dopravného prostriedku z iného štátu Európskej únie.

§ 115

(1)	Vlastník dosiaľ neevidovaného vozidla, ktorému výrobca alebo zástupca výrobcu vystavil a vydal osvedčenie o evidencii, a držiteľ vozidla uvedený vlastníkom vozidla podľa § 114 ods. 2 sú povinní predložiť orgánu Policajného zboru osvedčenie o evidencii, doklady preukazujúce splnenie podmienok na vykonanie evidenčných úkonov podľa § 114, preukázať svoju totožnosť, vyplniť príslušné tlačivá a umožniť porovnanie údajov uvádzaných v osvedčení s údajmi priamo na vozidle. Vlastník vozidla je povinný hodnovernými dokladmi preukázať spôsob nadobudnutia vlastníctva vozidla a plnenie s tým súvisiacich povinností.) Na základe týchto dokladov orgán Policajného zboru zapíše vlastníka do dokladov vozidla. 
(2)	Vlastník jednotlivo dovezeného vozidla, ktorému obvodný úrad dopravy uznal typové schválenie ES, uznal schválenie alebo schválil jednotlivo dovezené vozidlo, vystavil a vydal osvedčenie o evidencii a držiteľ vozidla uvedený vlastníkom vozidla podľa § 114 ods. 2 sú povinní predložiť orgánu Policajného zboru osvedčenie o evidencii, doklady preukazujúce splnenie podmienok na vykonanie evidenčných úkonov podľa § 114, doklad podľa osobitného predpisu,) ktorý sa na účely tohto zákona považuje za doklad o nadobudnutí vozidla, preukázať svoju totožnosť a vyplniť príslušné tlačivá. Na základe týchto dokladov orgán Policajného zboru zapíše vlastníka vozidla do osvedčenia o evidencii. 
(3)	Vlastník vozidla v iných prípadoch ako podľa odseku 1 alebo 2 je povinný hodnovernými dokladmi preukázať spôsob nadobudnutia vlastníctva vozidla a plnenie s tým súvisiacich povinností. Na základe týchto dokladov orgán Policajného zboru zapíše vlastníka vozidla do osvedčenia o evidencii. 
(4)	Ak je vozidlo v spoluvlastníctve viacerých vlastníkov, orgán Policajného zboru nemá povinnosť skúmať, či má vlastník vozidla súhlas ostatných spoluvlastníkov na vykonanie úkonov súvisiacich s prihlásením vozidla do evidencie vozidiel.

§ 116
Zmeny v evidencii vozidiel

(1)	Držiteľ vozidla je povinný osobne oznámiť orgánu Policajného zboru, kde je jeho vozidlo evidované,
a)	zmenu vlastníckeho práva k vozidlu alebo prevod držby vozidla na inú osobu, 
b)	odhlásenie vozidla do cudziny,
c)	výmenu podvozka alebo karosérie, na ktorej sa nachádza identifikačné číslo vozidla VIN alebo identifikátor, ktorý bol úradne pridelený,
d)	trvalú zmenu farby alebo farebného vyhotovenia vozidla,
e)	zmenu vykonanú na vozidle a zmenu iných údajov zapisovaných do osvedčenia o evidencii, ak je potrebný zápis nových údajov do osvedčenia o evidencii, alebo zmena údajov zapísaných v osvedčení,
f)	poškodenie, stratu alebo odcudzenie osvedčenia o evidencii,
g)	poškodenie, stratu alebo odcudzenie tabuľky s evidenčným číslom,
h)	odcudzenie vozidla,
i)	rozhodnutie obvodného úradu dopravy o vyradení vozidla z cestnej premávky a odovzdať osvedčenie o evidencii a tabuľku s evidenčným číslom.

(2)	Skutočnosti podľa odseku 1 je držiteľ vozidla povinný oznámiť do 15 dní odo dňa, keď táto skutočnosť nastala. Orgán Policajného zboru zapíše zmenu podľa odseku 1 písm. a) alebo b) len so súhlasom vlastníka vozidla alebo na základe rozhodnutia príslušného orgánu a zmenu podľa odseku 1 písm. c), len ak sú splnené podmienky podľa osobitného predpisu.)

(3)	Nové osvedčenie o evidencii za osvedčenie o evidencii podľa odseku 1 písm. f) môže na základe žiadosti vlastníka vozidla alebo držiteľa vozidla vydať orgán Policajného zboru, kde je vozidlo evidované, alebo orgán Policajného zboru, kde si žiadateľ podá žiadosť o jeho vydanie. 

(4)	Držiteľ vozidla je povinný osobne oznámiť zmenu svojho pobytu alebo sídla v lehote podľa odseku 2 orgánu Policajného zboru príslušnému podľa miesta svojho nového pobytu alebo sídla. 

(5)	Držiteľ vozidla pri oznámení zmeny podľa odseku 1 písm. a) až d), je povinný na vykonanie evidenčných úkonov predložiť odborný posudok o kontrole originality vozidla s výsledkom „spôsobilé“ alebo „dočasne spôsobilé“ z dôvodu chybného zápisu údajov v osvedčení o evidencii alebo v evidencii vozidiel,) nie starší ako 15 dní.

(6)	Držiteľ vozidla pri oznámení zmeny podľa odseku 1 písm. a) a c) až f), je povinný na vykonanie evidenčných úkonov predložiť platné osvedčenie o technickej kontrole a platné osvedčenie o emisnej kontrole,) ak vozidlo takej kontrole podlieha.

(7)	Držiteľ vozidla je povinný pri oznámení zmeny podľa odseku 1 písm. a) a b) uviesť potrebné údaje o osobe, ktorú orgán Policajného zboru zapíše do osvedčenia o evidencii ako osobu, na ktorú sa držba vozidla previedla; zároveň je povinný uviesť údaje o vlastníkovi vozidla.

(8)	Držiteľ vozidla pri oznámení zmeny v evidencii vozidiel je povinný predložiť osvedčenie o evidencii; to neplatí, ak bolo osvedčenie o evidencii zadržané podľa § 72 ods. 1 písm. a) až c), f) a g) a nebolo vydané nové osvedčenie o evidencii alebo ak bolo osvedčenie o evidencii stratené alebo odcudzené. Okrem toho je držiteľ vozidla povinný predložiť ďalšie doklady preukazujúce splnenie podmienok na vykonanie zmeny v evidencii vozidiel, preukázať svoju totožnosť a vyplniť príslušné tlačivo.

(9)	Orgán Policajného zboru zaeviduje zmenu v evidencii vozidiel, vlastníkovi vozidla alebo držiteľovi vozidla vydá osvedčenie o evidencii a podľa potreby pridelí vozidlu evidenčné číslo a vydá tabuľku s evidenčným číslom, ak tomu nebránia zákonné dôvody.

(10)	Ak držiteľ vozidla predloží odborný posudok o kontrole originality vozidla s výsledkom „nespôsobilé“ alebo „dočasne spôsobilé“ z dôvodu chýbajúcich údajov na identifikátoroch vozidla alebo z dôvodu odstránenia tej časti karosérie, na ktorej výrobca umiestnil identifikačné číslo VIN,) orgán Policajného zboru postupuje podľa osobitného  predpisu.)

(11)	Osoba zapísaná v osvedčení o evidencii ako vlastník vozidla alebo držiteľ vozidla môže požiadať o zmenu podľa odseku 1 písm. a) aj prostredníctvom elektronickej služby zavedenej na tento účel, pričom je povinná žiadosť potvrdiť zaručeným elektronickým podpisom.) Orgán Policajného zboru vykoná zmenu v evidencii vozidiel a žiadateľovi automatizovane oznámi vykonanie tejto zmeny, ak 
a)	prijal z poverenej technickej služby kontroly originality elektronickú informáciu o podrobení vozidla kontrole originality s výsledkom „spôsobilé“ alebo „dočasne spôsobilé“ z dôvodu chybného zápisu údajov v osvedčení o evidencii alebo v evidencii vozidiel, nie staršiu ako 15 dní,
b)	prijal z poverenej technickej služby technickej kontroly elektronickú informáciu o podrobení vozidla technickej kontrole s výsledkom „spôsobilé na cestnú premávku“, ak takej povinnosti podlieha,
c)	prijal z poverenej technickej služby emisnej kontroly elektronickú informáciu o podrobení vozidla emisnej kontrole s výsledkom „spôsobilé na cestnú premávku“, ak takej povinnosti podlieha, 
d)	prijal zo Slovenskej kancelárie poisťovateľov elektronickú informáciu o splnení povinnosti podľa osobitného predpisu,) a
e)	ak tomu nebránia iné zákonné dôvody. 

Zápis držiteľa vozidla
§ 117

(1)	Pri oznámení zmeny podľa § 116 ods. 1 písm. a) je osoba, na ktorú sa držba vozidla previedla, povinná osobne požiadať orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta svojho pobytu alebo sídla o zápis do dokladov vozidla ako držiteľ, a to do 15 dní odo dňa, keď sa na ňu držba vozidla previedla. Pritom je povinná na vykonanie evidenčných úkonov predložiť osvedčenie o evidencii so zápisom o oznámení zmeny, ktorý vykonal orgán Policajného zboru  a ďalšie potrebné doklady ustanovené týmto zákonom preukazujúce splnenie podmienok na vykonanie zmeny v evidencii vozidiel, preukázať svoju totožnosť a vyplniť príslušné tlačivo; osvedčenie o evidencii sa neodovzdáva, ak bolo stratené alebo odcudzené. Ak osoba, na ktorú sa držba vozidla previedla, žiada o zápis orgán Policajného zboru, na ktorom nie je vozidlo evidované, je povinná odovzdať aj tabuľku s evidenčným číslom; to neplatí, ak bola tabuľka s evidenčným číslom stratená alebo odcudzená.   

(2)	Pri oznámení zmeny podľa § 116 ods. 1 písm. a) prostredníctvom elektronickej služby je osoba, na ktorú sa držba vozidla previedla, povinná osobne požiadať orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta svojho pobytu alebo sídla o zápis do dokladov vozidla ako držiteľ, a to do 15 dní odo dňa, keď sa na ňu vozidlo previedlo. Pritom je povinná na vykonanie evidenčných úkonov predložiť osvedčenie o evidencii a ďalšie potrebné doklady ustanovené týmto zákonom preukazujúce splnenie podmienok na vykonanie zmeny v evidencii vozidiel, preukázať svoju totožnosť a vyplniť príslušné tlačivo; osvedčenie o evidencii sa neodovzdáva, ak bolo stratené alebo odcudzené. Ak osoba, na ktorú sa držba vozidla previedla, žiada o zápis orgán Policajného zboru, na ktorom nie je vozidlo evidované, je povinná odovzdať aj tabuľku s evidenčným číslom; to neplatí, ak bola tabuľka s evidenčným číslom stratená alebo odcudzená.

(3)	Ak osoba, na ktorú sa držba vozidla previedla, nepožiada v ustanovenej lehote orgán Policajného zboru o zápis do dokladov vozidla ako držiteľ, môže tak urobiť najneskôr do 30 dní odo dňa, keď sa na ňu vozidlo previedlo; pritom je povinná hodnoverne preukázať, že tak nemohla z objektívnych dôvodov požiadať. 

(4)	Ak osoba, na ktorú sa držba vozidla previedla, nepožiada orgán Policajného zboru ani do 30 dní odo dňa, keď sa na ňu vozidlo previedlo, o zápis do dokladov vozidla ako držiteľ, je povinná predložiť odborný posudok o kontrole originality vozidla podľa § 116 ods. 5. 

(5)	Orgán Policajného zboru zaeviduje zápis ďalšieho držiteľa vozidla v evidencii vozidiel a držiteľovi vozidla alebo vlastníkovi vozidla vydá osvedčenie o evidencii, a ak ide o prípad podľa odseku 1 poslednej vety a podľa odseku 2 poslednej vety, aj tabuľku s evidenčným číslom.

§ 118

(1)	Orgán Policajného zboru vykoná zmeny v evidencii, ak o to požiada vlastník vozidla zapísaný v osvedčení o evidencii alebo vlastník vozidla, ktorý hodnovernými dokladmi preukáže spôsob nadobudnutia vlastníctva vozidla a plnenie s tým súvisiacich povinností; povinnosti podľa § 116 ods. 1, 2 a 5 až 8 v tomto prípade plní vlastník vozidla.

(2)	Na osobu, ktorá má byť zapísaná do dokladov vozidla ako jeho držiteľ a ktorá si nesplnila povinnosti podľa § 117 ods. 1 alebo 2,  prechádzajú povinnosti držiteľa vozidla. 

(3)	Na prevod držby vozidla sa použijú ustanovenia § 114 ods. 4 a 5 a § 115 ods. 4. 

(4)	Orgán Policajného zboru nevykoná zápis o zmene držby vozidla, odhlásenie vozidla do cudziny a zmenu údajov o vlastníkovi vozidla po doručení oznámenia, že sa proti vlastníkovi vozidla vedie exekučné konanie alebo po doručení oznámenia, že sa proti vlastníkovi vozidla vedie výkon rozhodnutia.

§ 119
Odhlásenie vozidla do cudziny

(1)	Vlastník vozidla alebo držiteľ vozidla prihláseného do evidencie je pri oznámení zmeny podľa § 116 ods. 1 písm. b) povinný na vykonanie evidenčného úkonu predložiť osvedčenie o evidencii, doklady podľa § 114 ods. 7 a § 116 ods. 5, preukázať svoju totožnosť, vyplniť príslušné tlačivo a uviesť potrebné údaje o osobe s pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky, ktorú orgán Policajného zboru zaeviduje ako nového držiteľa vozidla a nového vlastníka vozidla, a odovzdať tabuľku s evidenčným číslom; osvedčenie o evidencii alebo tabuľka s evidenčným číslom sa neodovzdáva, ak boli stratené alebo odcudzené. Osoba, ktorá má byť zaevidovaná ako nový držiteľ vozidla a ako nový vlastník, je povinná byť osobne prítomná na orgáne Policajného zboru, ktorý odhlasuje vozidlo do cudziny

(2)	Orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta pobytu alebo sídla držiteľa vozidla pridelí vozidlu zvláštne evidenčné číslo obsahujúce písmeno V, držiteľovi vozidla alebo vlastníkovi vozidla vydá tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno V a osvedčenie o evidencii, v ktorom je ako držiteľ vozidla a vlastník vozidla uvedená osoba s pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky. Orgán Policajného zboru obmedzí platnosť osvedčenia o evidencii a tabuľky s evidenčným číslom obsahujúce písmeno V do konca mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom sa vozidlo odhlásilo do cudziny. 

(3)	Vlastník dosiaľ neevidovaného vozidla, ktorému výrobca alebo zástupca výrobcu vystavil a vydal osvedčenie o evidencii, je pri oznámení zmeny podľa § 116 ods. 1 písm. b) povinný na vykonanie evidenčného úkonu predložiť doklady podľa § 114 ods. 7, preukázať svoju totožnosť, vyplniť príslušné tlačivo, uviesť potrebné údaje o osobe s pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky, ktorú orgán Policajného zboru zaeviduje ako nového držiteľa vozidla a nového vlastníka vozidla, a umožniť porovnanie údajov uvádzaných v osvedčení s údajmi priamo na vozidle; v takom prípade orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta, kde bolo vozidlo prevzaté, pridelí vozidlu zvláštne evidenčné číslo obsahujúce písmeno V, vlastníkovi vozidla vydá tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno V a osvedčenie o evidencii, v ktorom je ako držiteľ vozidla a vlastník vozidla uvedená osoba s pobytom alebo sídlom mimo územia Slovenskej republiky. Orgán Policajného zboru obmedzí platnosť osvedčenia o evidencii a tabuľky s evidenčným číslom obsahujúcim písmeno V do konca mesiaca nasledujúceho po mesiaci, v ktorom sa vozidlo odhlásilo do cudziny.

(4)	Orgán Policajného zboru nevykoná odhlásenie vozidla do cudziny, ak toto vozidlo bolo vyradené z evidencie vozidiel Slovenskej republiky alebo z evidencie vozidiel iného štátu. 

Vyraďovanie vozidiel z evidencie
§ 120

(1)	Orgán Policajného zboru, ktorý vozidlo eviduje, vyradí vozidlo z evidencie, ak o to jeho vlastník alebo držiteľ požiada; orgán Policajného zboru vyradí vozidlo z evidencie aj vtedy, ak o to požiada osoba, ktorá má povinnosti podľa § 117 ods. 1 a 2.

(2)	Vlastník vozidla alebo držiteľ vozidla je pri vyradení vozidla z evidencie povinný vyplniť príslušné tlačivo, odovzdať osvedčenie o evidencii, tabuľku s evidenčným číslom, a ak ide o staré vozidlo predložiť aj potvrdenie o prevzatí starého vozidla na spracovanie) alebo potvrdenie obvodného úradu životného prostredia, že vozidlo bolo zničené; osvedčenie o evidencii alebo tabuľka s evidenčným číslom sa neodovzdáva, ak boli stratené alebo odcudzené.

(3)	Ak vlastník vozidla alebo držiteľ vozidla, ktoré previedol na osobu s pobytom alebo sídlom v zmluvnom štáte Európskeho hospodárskeho priestoru, žiada o vyradenie takého vozidla z evidencie, orgán Policajného zboru vyradí také vozidlo z evidencie až po získaní informácie príslušného orgánu štátu, ktorý vozidlo eviduje. Orgán Policajného zboru vyradí vozidlo z evidencie aj bez žiadosti držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla, ak prijal informáciu zo štátu, ktorý vozidlo eviduje.
(4)	Ak vlastník vozidla alebo držiteľ vozidla, ktoré previedol na osobu s pobytom alebo sídlom v štáte mimo Európskeho spoločenstva, žiada o vyradenie takého vozidla z evidencie, je povinný predložiť potvrdenie príslušného orgánu štátu, do ktorého bolo vozidlo vyvezené.

(5)	Ak vlastník vozidla alebo držiteľ starého vozidla žiada vyradiť z evidencie  vozidlo, ktoré je odpadom a má byť odovzdané na spracovanie v inom štáte, orgán Policajného zboru vyradí také vozidlo z evidencie iba po predložení písomného dokladu s uvedením dôvodu spracovania vozidla v inom štáte spolu s jeho osvedčeným prekladom.  

(6)	Vyradením z evidencie vozidlo stráca schválenie na prevádzku v cestnej premávke.

(7)	Vozidlo, ktoré bolo vyradené z evidencie, smie byť znova prihlásené do evidencie vozidiel, len ak sa opätovne schváli na prevádzku v cestnej premávke.

(8)	Vlastníkovi vozidla alebo držiteľovi vozidla orgán Policajného zboru vydá písomné potvrdenie o vyradení vozidla z evidencie.

§ 121

(1)	Orgán Policajného zboru, ktorý vozidlo eviduje, rozhodne o vyradení vozidla z evidencie aj na návrh príslušného orgánu,) ak má vozidlo neoprávnene pozmenený identifikátor vozidla alebo vozidlo sa nedá identifikovať podľa skrytých identifikátorov.

(2)	Orgán Policajného zboru, ktorý vozidlo eviduje, vyradí vozidlo z evidencie, ak bolo rozhodnuté o jeho trvalom vyradení z cestnej premávky alebo ak je v evidencii vozidiel vozidlo, ktoré nebolo schválené na prevádzku v cestnej premávke alebo schválenie na prevádzku v cestnej premávke bolo neplatné alebo bolo zrušené.

(3)	Orgán Policajného zboru, ktorý vozidlo eviduje, vyradí staré vozidlo z evidencie, ak  príslušný orgán v rozhodnutí určil, že staré vozidlo je odpadom. 

§ 122
Zastupovanie

Iná osoba môže za vlastníka vozidla alebo držiteľa vozidla konať, len ak jej bolo udelené písomné plnomocenstvo s osvedčeným podpisom vlastníka vozidla alebo držiteľa vozidla, alebo na základe rozhodnutia príslušného orgánu. Ak držiteľ vozidla nie je totožný s vlastníkom vozidla, iná osoba môže za držiteľa vozidla konať, len ak jej vlastník vozidla udelil písomné plnomocenstvo so svojím osvedčeným podpisom. 

TRETIA HLAVA
EVIDENČNÉ ČÍSLA

Evidenčné číslo
§ 123

(1)	Každé vozidlo podliehajúce evidencii musí mať pridelené evidenčné číslo. 

(2)	Evidenčné číslo pridelí a tabuľku s evidenčným číslom vydá orgán Policajného zboru, kde držiteľ vozidla prihlasuje vozidlo do evidencie vozidiel.

(3)	Tabuľka s evidenčným číslom môže byť vyrobená 
a)	zo zliatin ľahkých kovov alebo 
b)	zo zmesi polykarbonátu a polyesteru vyžarujúcej svetlo pri zapnutom osvetlení vozidla.

(4)	Držiteľ vozidla je povinný vydanú tabuľku s evidenčným číslom bezodkladne pripevniť na vozidlo. Tabuľka s evidenčným číslom nesmie byť pripevnená spôsobom, ktorý narušuje jej celistvosť a znemožňuje jej čitateľnosť alebo identifikáciu. Ak boli vozidlu vydané dve tabuľky s evidenčným číslom, držiteľ vozidla je povinný bezodkladne pripevniť na vozidlo obe tabuľky.

(5)	Bez pripevnenej tabuľky s prideleným evidenčným číslom alebo                      s nečitateľnou alebo poškodenou tabuľkou sa vozidlo nesmie používať v cestnej premávke ani nechať stáť na ceste.

(6)	Na tabuľke s evidenčným číslom ani v jej blízkosti na vozidle s výnimkou poznávacej značky Slovenskej republiky alebo značky s písmenami CD alebo CC nesmú byť umiestnené nijaké nápisy ani označenia, ktoré by bránili riadnej čitateľnosti evidenčného čísla. 

(7)	 Držiteľ vozidla je povinný bezodkladne odovzdať orgánu Policajného zboru tabuľku s evidenčným číslom, ak bolo vozidlu pridelené nové evidenčné číslo alebo ak je tabuľka s evidenčným číslom poškodená. Odcudzenie tabuľky s evidenčným číslom je držiteľ vozidla povinný bezodkladne oznámiť najbližšiemu orgánu Policajného zboru.

(8)	 Orgán Policajného zboru pridelí nové evidenčné číslo a vydá tabuľku s evidenčným číslom držiteľovi vozidla alebo vlastníkovi vozidla, ak o to požiada.

(9)	 Na žiadosť držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla možno prideliť tabuľku s evidenčným číslom vyrobenú zo zmesi polykarbonátu a polyesteru vyžarujúcej svetlo pri zapnutom osvetlení vozidla, ktorú možno vydať vozidlám podľa osobitného predpisu.) Ak sa vozidlu prideľuje predná tabuľka aj zadná tabuľka s evidenčným číslom, orgán Policajného zboru na žiadosť držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla vydá jednu tabuľku s evidenčným číslom vyhotovenú zo zliatin ľahkých kovov, ktorá musí byť umiestnená vpredu na vozidle, a jednu tabuľku s evidenčným číslom vyhotovenú zo zmesi polykarbonátu a polyesteru vyžarujúcej svetlo pri zapnutom osvetlení vozidla, ktorá musí byť umiestnená vzadu                  na vozidle.

(10)	Ak sa vozidlu prideľuje predná aj zadná tabuľka s evidenčným číslom a došlo ku strate alebo odcudzeniu len jednej tabuľky s evidenčným číslom, držiteľ vozidla alebo vlastník vozidla je povinný odovzdať orgánu Policajného zboru druhú tabuľku s evidenčným číslom; pri poškodení len jednej tabuľky s evidenčným číslom je povinný odovzdať obidve tabuľky s evidenčným číslom.

(11)	 Ak došlo k strate, odcudzeniu alebo poškodeniu tabuľky s evidenčným číslom, držiteľ vozidla alebo vlastník vozidla môže požiadať o vydanie duplikátu tabuľky s pôvodným evidenčným číslom; o duplikát tabuľky s pôvodným evidenčným číslom môže držiteľ vozidla alebo vlastník vozidla požiadať najviac dvakrát. Duplikát tabuľky s pôvodným evidenčným číslom sa označuje arabským číslom v krúžku v pravom hornom rohu tabuľky. O vydanie duplikátu tabuľky s pôvodným evidenčným číslom nemôže požiadať držiteľ vozidla alebo vlastník vozidla, ktoré má pridelené osobitné evidenčné číslo podľa § 126 ods. 6. 

(12)	 Ak vozidlo má už pridelenú tabuľku s evidenčným číslom podľa odseku 3 písm. a), možno na žiadosť držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla prideliť novú tabuľku s pôvodným evidenčným číslom vyrobenú z priehľadnej zmesi polykarbonátu a polyesteru vyžarujúcej svetlo pri zapnutom osvetlení vozidla. Ak bola vozidlu pridelená predná aj zadná tabuľka s evidenčným číslom, orgán Policajného zboru vydá jednu tabuľku s pôvodným evidenčným číslom vyhotovenú zo zliatin ľahkých kovov, ktorá musí byť umiestnená vpredu na vozidle a jednu tabuľku s pôvodným evidenčným číslom vyhotovenú z priehľadnej zmesi polykarbonátu a polyesteru vyžarujúcej svetlo pri zapnutom osvetlení vozidla, ktorá musí byť umiestnená vzadu na vozidle. 

(13)	  Ak vozidlo má už pridelenú tabuľku s evidenčným číslom podľa odseku 3 písm. b), možno na žiadosť držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla prideliť novú tabuľku s pôvodným evidenčným číslom vyhotovenú zo zliatin ľahkých kovov. Ak bola vozidlu pridelená predná aj zadná tabuľka s evidenčným číslom, orgán Policajného zboru vydá obe nové tabuľky s pôvodným evidenčným číslom vyhotovené zo zliatin ľahkých kovov.

(14)	 Pridelenie tabuliek s evidenčným číslom podľa odsekov 12 a 13 sa považuje                  za vydanie duplikátu tabuľky s evidenčným číslom.  
	
(15)	 Držiteľ vozidla, ktorému bola vydaná nová tabuľka s pôvodným evidenčným číslom alebo nová tabuľka s novým evidenčným číslom za stratenú alebo za odcudzenú tabuľku s evidenčným číslom a svoju predchádzajúcu tabuľku s evidenčným číslom našiel alebo inak získal späť, je povinný predchádzajúcu tabuľku s evidenčným číslom bezodkladne odovzdať najbližšiemu orgánu Policajného zboru.

(16)	 Každý, kto nájde tabuľku s evidenčným číslom, je povinný ju bezodkladne odovzdať najbližšiemu orgánu Policajného zboru alebo policajtovi.

(17)	Evidenčné číslo musí byť vždy dobre čitateľné. Ak je vozidlo vybavené spájacím zariadením, ktoré bez zapojenia prípojného vozidla do jazdnej súpravy znemožňuje riadnu čitateľnosť evidenčného čísla, musí byť toto spájacie zariadenie demontované. Ak je vozidlo vybavené schváleným nosičom bicykla, ktorý znemožňuje riadnu čitateľnosť evidenčného čísla, musí byť tabuľka s evidenčným číslom premiestnená na predpísané miesto na nosiči bicykla vrátane predpísaného osvetlenia. 

(18)	 Vzory tabuliek s evidenčným číslom, ich rozmery, miesto upevnenia na vozidle, vyhotovenie, označenie okresov uvádzaných na tabuľkách s evidenčným číslom a okruh vozidiel, ktorým možno vydať príslušné tabuľky s evidenčným číslom, ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 124

(1)	Evidenčné číslo tvoria písmená a číslice. Prvá dvojica písmen evidenčného čísla označuje okres, v ktorom je vozidlo evidované. Za prvou dvojicou písmen sa za štátnym znakom Slovenskej republiky uvádzajú tri číslice a dvojica písmen. 

(2)	Na žiadosť držiteľa vozidla alebo vlastníka vozidla možno prideliť evidenčné číslo, v ktorom sa namiesto písmen a číslic podľa odseku 1 za štátnym znakom Slovenskej republiky uvádzajú
a)	písmená na prvom až piatom mieste,
b)	písmená na prvom až štvrtom mieste a číslica na piatom mieste alebo
c)	písmená na prvom až treťom mieste a kombinácia číslic na štvrtom a piatom mieste.

(3)	Evidenčné číslo podľa odseku 2 nemožno prideliť, ak držiteľ vozidla žiada o pridelenie evidenčného čísla
a)	prideleného inému vozidlu,
b)	v ktorom sa nachádzajú hanlivé, zosmiešňujúce, pohoršujúce alebo urážajúce výrazy alebo ktoré v kombinácii s označením okresu tvorí takéto výrazy,
c)	v ktorom sa nachádza názov alebo skratka názvu štátneho orgánu, politickej strany alebo politického hnutia alebo ktoré v kombinácii s označením okresu tvorí takýto názov alebo jeho skratku,
d)	v ktorom sa nachádza text podporujúci alebo propagujúci hnutie, ktoré preukázateľne smeruje k potláčaniu práv a slobôd občanov alebo hlása národnostnú, rasovú, triednu alebo náboženskú neznášanlivosť alebo ktoré v kombinácii s označením okresu tvorí takýto text, alebo
e)	obsahujúceho písmená s diakritickým znamienkom alebo malé písmená.  

(4)	Ustanovenie odseku 2 sa nepoužije pri prideľovaní evidenčného čísla
a)	prípojnému vozidlu vrátane prípojného vozidla za motocykel, motorovú trojkolku                  a štvorkolku,
b)	vozidlám štátnych orgánov, orgánov územnej samosprávy, štátnych fondov a štátnych rozpočtových organizácií a príspevkových organizácií.

§ 125

(1)	Evidenčné číslo vozidiel cudzích zastupiteľských úradov na území Slovenskej republiky tvorí dvojica písmen EE a päť číslic.

(2)	Evidenčné číslo vozidiel administratívneho a technického personálu cudzích zastupiteľských úradov so sídlom na území Slovenskej republiky a obchodných zastupiteľstiev zriadených diplomatickou misiou tvorí dvojica písmen ZZ a päť číslic.

(3)	Vozidlám členov cudzích zastupiteľských úradov so sídlom v Slovenskej republike, ktorí požívajú diplomatickú imunitu a výsady, orgán Policajného zboru vydáva súčasne s tabuľkou s evidenčným číslom aj značku s písmenami CD alebo CC.
(4)	Vzor tabuliek s písmenami CD a CC a ich rozmery ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 126
Osobitné evidenčné číslo

(1)	 Vozidlu môže byť pridelené osobitné evidenčné číslo, ak je to nevyhnutne potrebné na plnenie pracovných alebo obdobných úloh patriacich do pôsobnosti jeho držiteľa.

(2)	Vodič vozidla opatreného tabuľkou s osobitným evidenčným číslom, ak je to nevyhnutne potrebné na plnenie úloh podľa odseku 1, nie je povinný rešpektovať zákaz vjazdu, zákaz zastavenia ani zákaz státia vyplývajúci z dopravných značiek a z § 59 ods. 2 a 3 o vjazde vozidiel do pešej zóny a o státí v obytnej zóne a pešej zóne. Pritom je povinný dbať na potrebnú opatrnosť a nesmie ohroziť bezpečnosť cestnej premávky. 

(3)	Osobitné evidenčné číslo tvoria
a)	písmeno P a  päť číslic, ktoré oddeľuje štátny znak alebo
b)	dvojica číslic a päť číslic, ktoré oddeľuje štátny znak.  

(4)	 Za osobitné evidenčné číslo podľa odseku 3 písm. b) sa považuje aj evidenčné číslo vozidiel uvedených v odseku 6 tvorené dvojicou číslic a za pomlčkou piatimi číslicami. 

(5)	Tabuľkou s osobitným evidenčným číslom podľa odseku 3 písm. a) možno označiť len vozidlo Policajného zboru a ministerstva vnútra.

(6)	Tabuľkou s osobitným evidenčným číslom podľa odseku 3 písm. b) možno označiť len vozidlo ozbrojených síl, Ministerstva obrany Slovenskej republiky a rozpočtových a príspevkových organizácií v jeho pôsobnosti.

(7)	 Za písmenom P podľa odseku 3 písm. a) môže byť uvedené aj ďalšie písmeno. Toto písmeno nesmie byť také, ktorým by sa vytvorila skratka rovnaká ako skratka na označenie okresu.

Zvláštne evidenčné číslo
§ 127

(1)	Motorové vozidlo alebo jeho prípojné vozidlo, ktorého vlastník požiadal o schválenie jednotlivého vozidla,) ktoré podlieha evidencii a nemá pridelené evidenčné číslo podľa § 114 ods. 6, ktoré bolo odhlásené do cudziny podľa § 119 alebo ktoré nepodlieha evidencii a je historickým alebo športovým vozidlom, sa môže použiť v cestnej premávke, len ak má pridelené zvláštne evidenčné číslo, pripevnenú tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom a jeho vodič má pri sebe ustanovené doklady.

(2)	Zvláštne evidenčné číslo môže prideliť a tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom         a ustanovené doklady vydať orgán Policajného zboru príslušný podľa miesta pobytu alebo podľa sídla žiadateľa; tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno V môže vydať aj orgán Policajného zboru podľa miesta, kde bolo vozidlo prevzaté.
(3)	Zvláštne evidenčné číslo tvoria písmená a číslice usporiadané v dvoch riadkoch.

(4)	Dvojica písmen v prvom riadku označuje okres, v ktorom bolo zvláštne evidenčné číslo vydané, okrem zvláštneho evidenčného čísla podľa odseku 10.

(5)	V druhom riadku sa uvádza písmeno M, V, H alebo S a tri číslice; za písmeno M, V, H alebo S sa môže uviesť aj ďalšie písmeno.

(6)	Zvláštne evidenčné číslo obsahujúce písmeno M sa môže prideliť novo vyrobenému vozidlu, novokúpenému vozidlu, ktoré dosiaľ nebolo evidované, alebo vozidlu používanému na skúšobné jazdy.

(7)	Zvláštne evidenčné číslo obsahujúce písmeno V sa môže prideliť len vozidlu určenému na jednotlivý vývoz zo Slovenskej republiky. Na tabuľke so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno V sa vyznačuje doba jej platnosti.

(8)	Zvláštne evidenčné číslo obsahujúce písmeno H sa môže prideliť len historickému vozidlu.

(9)	Zvláštne evidenčné číslo obsahujúce písmeno S sa môže prideliť len športovému vozidlu.

(10)	Zvláštne evidenčné číslo obsahujúce v prvom riadku písmeno C a v druhom riadku päť číslic sa môže prideliť a tabuľky so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno C sa môžu vydať len jednotlivému vozidlu podľa odseku 1 písm. a); za písmenom C sa môže uviesť aj ďalšie písmeno.

(11)	Tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom možno vydať len na nevyhnutne potrebnú dobu, najviac však na jeden rok; to neplatí, ak tabuľka sa vydala pre historické vozidlo. Orgán Policajného zboru obmedzí platnosť vydaných dokladov k tabuľke so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno
a)	C, M alebo S najviac na jeden kalendárny rok odo dňa podania žiadosti  o vydanie tabuľky,
b)	H na dobu uvedenú v dokladoch vydaných príslušným národným orgánom Medzinárodnej organizácie historických vozidiel FIVA, najviac však na tri roky.

§ 128

(1)	Tabuľky so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno M možno vydať  výrobcovi vozidla, zástupcovi výrobcu vozidla alebo právnickej osobe, ktorej predmetom podnikateľskej činnosti je  predaj vozidiel, ktoré ešte neboli evidované v Slovenskej republike ani v inom štáte, vzdelávaciemu zariadeniu a výskumnému pracovisku, ktorých študijné programy alebo výskumná činnosť sú zamerané na motorové vozidlá a poverenej technickej službe overovania vozidiel.)

(2)	K tabuľke so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno M sa súčasne vydávajú aj tlačivá na vedenie prehľadu o manipulácii s tabuľkami so zvláštnym evidenčným číslom a o ich prideľovaní, tlačivá o pridelení zvláštneho evidenčného čísla, osvedčenie o pridelení zvláštneho evidenčného čísla a určia sa podmienky na ich používanie. 

(3)	Vzory tlačív uvedených v odseku 2 a osvedčenia o pridelení zvláštneho evidenčného čísla ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 129

Ten, komu boli podľa § 127 vydané tabuľky so zvláštnym evidenčným číslom a príslušné tlačivá,
a)	môže používať tabuľky so zvláštnym evidenčným číslom, osvedčenia o pridelení zvláštneho evidenčného čísla a tlačivá o pridelení zvláštneho evidenčného čísla len              na účel, na ktorý boli určené, a za podmienok určených orgánom Policajného zboru,
b)	môže používať tabuľky so zvláštnym evidenčným číslom a k nim vydané doklady len           na dobu nevyhnutne potrebnú; súčasne sa na takú dobu obmedzí aj platnosť potvrdenia o pridelení zvláštneho evidenčného čísla,
c)	je povinný viesť prehľad o prideľovaní tabuliek so zvláštnym evidenčným číslom a dokladov k nim na predpísaných tlačivách.

§ 130

(1)	Vozidlo označené tabuľkou so zvláštnym evidenčným číslom sa môže použiť               na jazdu do cudziny, len ak sa súčasne vydá osvedčenie o evidencii. 

(2)	Na osvedčenie o pridelení zvláštneho evidenčného čísla a na osvedčenie o evidencii takého vozidla sa vzťahujú ustanovenia o osvedčení o evidencii.

§ 131

(1)	Držiteľ vozidla, ktorému bola vydaná tabuľka so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno M, S alebo C, osvedčenie o pridelení zvláštneho evidenčného čísla alebo osvedčenie o evidencii, je povinný ich vrátiť najneskôr v deň skončenia ich platnosti uvedený v príslušných dokladoch tomu, kto ich vydal.

(2)	Držiteľ vozidla, ktorému bola vydaná tabuľka so zvláštnym evidenčným číslom obsahujúcim písmeno H, vráti orgánu Policajného zboru osvedčenie o pridelení zvláštneho evidenčného čísla alebo osvedčenie o evidencii najneskôr v deň skončenia ich platnosti.

§ 132
Spoločné ustanovenia o osobitnom evidenčnom čísle a o zvláštnom evidenčnom čísle

(1)	Na osobitné evidenčné číslo, zvláštne evidenčné číslo a na doklady k nim vydávané sa primerane vzťahuje § 123.

(2)	Orgán Policajného zboru je oprávnený odobrať tabuľku so zvláštnym evidenčným číslom a osvedčenie o pridelení zvláštneho evidenčného čísla alebo osvedčenie o evidencii, ak ich používanie je v rozpore s týmto zákonom.

§ 133
Poznávacia značka

(1)	Ak sa vozidlo evidované v Slovenskej republike nachádza v cudzine, musí byť označené poznávacou značkou Slovenskej republiky; v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru stačí, ak je na vozidle pripevnená tabuľka s evidenčným číslom, ktorá má na ľavom okraji modrú plochu obsahujúcu 12 žltých hviezdičiek a rozlišovací znak Slovenskej republiky.

(2)	Vozidlo s evidenčným číslom cudzieho štátu musí byť v cestnej premávke označené poznávacou značkou štátu, v ktorom je evidované, a to v súlade s medzinárodnou zmluvou, ktorou je Slovenská republika viazaná; to neplatí pre vozidlo evidované v štáte Európskeho hospodárskeho priestoru, ak je na ňom pripevnená tabuľka s evidenčným číslom, ktorá má na ľavom okraji modrú plochu obsahujúcu 12 žltých hviezdičiek a rozlišovací znak štátu, v ktorom je vozidlo evidované.

(3)	Vzor poznávacej značky Slovenskej republiky a jej rozmery ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

ŠTVRTÁ HLAVA
SPOLOČNÉ USTANOVENIA

§ 134
Výroba tlačív dokladov a tabuliek s evidenčným číslom a manipulácia s nimi

	Tabuľku s evidenčným číslom a čistopisy tlačív dokladov podľa tohto zákona môže vyrábať alebo s nimi manipulovať len právnická osoba za podmienok určených ministerstvom vnútra; manipulovať s tlačivami dokladov a tabuľkami s evidenčným číslom môže aj právnická osoba, ktorej ich vydal orgán Policajného zboru podľa tohto zákona.

§ 135
Osobitné povinnosti

(1)	Ak v tomto zákone nie je ustanovené inak, každý je povinný dostaviť sa na vlastné náklady na vybavenie vecí týkajúcich sa vozidla alebo dokladov a tabuľky s evidenčným číslom vydávaných podľa tohto zákona a podľa potreby dostaviť sa aj s vozidlom a umožniť porovnanie údajov uvádzaných v dokladoch vozidla priamo s údajmi na vozidle, a to aj na vyzvanie orgánu Policajného zboru v ním určenej lehote a na určené miesto. 

(2)	Na vozidle, ktoré nepodlieha evidencii, musí byť počas jeho prevádzky v cestnej premávke čitateľne vyznačené meno, priezvisko a pobyt alebo názov a sídlo držiteľa vozidla s výnimkou dvojkolesových vozidiel a ich prípojných vozidiel.

§ 136
Osobitné ustanovenia o niektorých vozidlách

(1)	Ustanovenia šiestej časti tohto zákona okrem § 126 a § 132 ods. 1 sa nevzťahujú na vozidlá Ministerstva obrany Slovenskej republiky, rozpočtových a príspevkových organizácií v jeho pôsobnosti, na vozidlá ozbrojených síl, Vojenského spravodajstva, ministerstva vnútra vrátane ním určených rozpočtových organizácií a príspevkových organizácií, Zboru väzenskej a justičnej stráže, Železničnej polície a Slovenskej informačnej služby, ktoré prideľujú svojim vozidlám evidenčné čísla, tabuľky s evidenčnými číslami a príslušné doklady, pričom majú oprávnenia obdobné ako orgán Policajného zboru. Orgánom podľa predchádzajúcej vety vydáva tabuľky s evidenčnými číslami a príslušné čistopisy dokladov, okrem tabuliek s osobitným evidenčným číslom podľa § 126 ods. 3 písm. b), ministerstvo vnútra.

(2)	Vozidlám zastupiteľských úradov, diplomatov, konzulov z povolania a ďalších osôb, ktoré podľa medzinárodného práva požívajú výsady a imunitu počas svojho pôsobenia v Slovenskej republike, môže prideliť evidenčné číslo a vydať tabuľku s evidenčným číslom a osvedčenie o evidencii aj ministerstvo vnútra, pričom má oprávnenia obdobné ako orgán Policajného zboru.

SIEDMA ČASŤ
ZODPOVEDNOSŤ ZA PORUŠENIE POVINNOSTÍ

§ 137

(1)	Porušenie povinností ustanovených týmto zákonom sa považuje za porušenie všeobecne záväzných právnych predpisov o bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky.

(2)	Porušením pravidiel cestnej premávky závažným spôsobom je 
a)	jazda pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky,
b)	odmietnutie podrobiť sa vyšetreniu na zistenie požitia alkoholu alebo inej návykovej látky,
c)	také porušenie pravidiel cestnej premávky, v ktorého dôsledku vznikne dopravná nehoda alebo nesplnenie si povinností účastníka dopravnej nehody alebo škodovej udalosti,
d)	prekročenie rýchlosti jazdy vozidiel ustanovenej týmto zákonom alebo vyplývajúcej z dopravnej značky alebo dopravného zariadenia, 
e)	jazda po požití lieku, ktorý môžu znížiť schopnosť vodiča bezpečne viesť vozidlo,
f)	použitie vozidla, ktorého najväčšia prípustná celková hmotnosť vozidla, najväčšia prípustná hmotnosť jazdnej súpravy, najväčšia prípustná hmotnosť prípojného vozidla alebo najväčšia prípustná hmotnosť pripadajúca na nápravy vozidla je prekročená,
g)	prejazd cez križovatku na signál STOJ! dávaný policajtom alebo inou oprávnenou osobou, alebo vyplývajúci z dopravnej značky alebo dopravného zariadenia,
h)	prejazd cez železničné priecestie v čase, keď je to zakázané,
i)	nedanie prednosti v jazde,
j)	neuposlúchnutie pokynu, výzvy alebo príkazu policajta v súvislosti s výkonom jeho oprávnení pri dohľade nad bezpečnosťou a plynulosťou cestnej premávky,
k)	jazda v protismernej časti cesty, ak si to nevyžaduje situácia v cestnej premávke,
l)	neumožnenie bezpečného a plynulého prejazdu vozidlu s právom prednostnej jazdy,
m)	vedenie vozidla bez tabuľky s evidenčným číslom alebo s tabuľkou s evidenčným číslom, ktorá nezodpovedá svojím vyhotovením a umiestnením na vozidle tomuto zákonu, 
n)	vedenie vozidla vyradeného z cestnej premávky alebo vozidla, ktoré nebolo schválené na prevádzku v cestnej premávke, alebo vozidla vyradeného z evidencie,
o)	predchádzanie iného vozidla v mieste, kde je to zakázané,
p)	vedenie motorového vozidla bez príslušného vodičského oprávnenia alebo počas zadržania vodičského preukazu; to neplatí, ak sa osoba učí viesť motorové vozidlo v autoškole, podrobuje sa skúške z vedenia motorového vozidla alebo má povolenú jazdu podľa § 70 ods. 3 a § 71 ods. 2,
q)	porušenie povinnosti podľa § 3 ods. 3, § 4 ods. 3, § 9 ods. 2 alebo § 25 ods. 1 písm. g).

Správne delikty
§ 138

(1)	Orgán Policajného zboru uloží pokutu do 100 000 Sk právnickej osobe alebo fyzickej osobe – podnikateľovi, ktorá 
a)	prikáže alebo dovolí, aby sa na jazdu použilo vozidlo, ktoré vrátane nákladu nespĺňa podmienky na cestnú premávku ustanovené týmto zákonom alebo osobitným predpisom,6)
b)	bez vedomia vodiča vozidla alebo jeho prevádzkovateľa pri nakladaní tovaru prekročí najväčšiu prípustnú celkovú hmotnosť vozidla, najväčšiu prípustnú hmotnosť jazdnej súpravy, najväčšiu prípustnú hmotnosť prípojného vozidla alebo najväčšiu prípustnú hmotnosť pripadajúcu na nápravy vozidla,
c)	prikáže alebo dovolí, aby sa na jazdu použilo vozidlo na takej ceste, na ktorej je pre také vozidlo jazda obmedzená alebo zakázaná,
d)	neodstráni prekážku cestnej premávky,
e)	zverí vedenie vozidla osobe, ktorá nespĺňa ustanovené podmienky na jeho vedenie, nemá pri sebe doklady ustanovené na vedenie vozidla, je pod vplyvom alkoholu alebo inej návykovej látky alebo ktorej schopnosť viesť vozidlo je inak znížená,
f)	nezabezpečí, aby sa na jazdu pribral potrebný počet spôsobilých a náležite poučených osôb, ak je mu vopred známe, že to bude vyžadovať bezpečnosť cestnej premávky,
g)	prikáže alebo dovolí neoprávnené vybavenie vozidla zariadením umožňujúcim používanie typického zvukového znamenia alebo zvláštneho výstražného svetla ustanoveného pre vozidlá s právom prednostnej jazdy, alebo prikáže alebo dovolí, aby sa také typické zvukové znamenie, zvláštne výstražné svetlo alebo zvláštne výstražné svetlo oranžovej farby neoprávnene použilo,
h)	prikáže alebo dovolí, aby sa na jazdu použilo vozidlo, ktoré svojím farebným vyhotovením a označením možno zameniť za vozidlo podľa § 6 ods. 4,
i)	v súvislosti s konaním o priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky orgánu oprávnenému objasňovať alebo prejednať priestupok neoznámi osobné údaje osoby, ktorej zveril vedenie vozidla, v rozsahu meno, priezvisko a adresa,
j)	poruší ustanovené alebo určené podmienky o vedení, uschovávaní alebo o predkladaní výkazov o tlačivách dokladov a tabuliek s evidenčným číslom vydaných orgánom Policajného zboru alebo o manipulácii s nimi,
k)	nesplní povinnosť podľa § 43,
l)	poruší alebo si nesplní povinnosť podľa  § 60,
m)	nesplní povinnosť podľa § 90,
n)	nesplní povinnosť podľa § 143 ods. 16.

(2)	Pokutu do 200 000 Sk uloží orgán Policajného zboru, ak právnická osoba alebo fyzická osoba – podnikateľ sa dopustí porušenia niektorej z povinností podľa odseku 1 opätovne do jedného roka od nadobudnutia právoplatnosti rozhodnutia o uložení pokuty.

(3)	Ministerstvo   vnútra   uloží  pokutu  do  1 000 000  Sk  držiteľovi licencie, ktorý
a)	nezačne  svoju  činnosť  podľa  tohto  zákona  v  lehote  uvedenej  v  udelenom  poverení,
b)	po  udelení  licencie  vytvorí  právny  alebo  ekonomický  vzťah   s  autoškolou alebo sama  autoškolu  zaeviduje  alebo  prevádzkuje,  
c)	zabezpečí  skúšky osobou, ktorá  nie  je  skúšobným  komisárom,
d)	vykoná  skúšku  skúšobnými  testami, ktoré  neboli  schválené  ministerstvom  vnútra, 
e)	nezabezpečí odbornú    prípravu   žiadateľov   na   vydanie   preukazu skúšobného komisára,
f)	nezabezpečí  zdokonaľovaciu  odbornú  prípravu  skúšobných  komisárov.

(4)	Ministerstvo   vnútra   uloží  pokutu  do  500 000  Sk  držiteľovi licencie, ktorý porušil tento zákon iným spôsobom ako je uvedené v odseku 3.

(5)	Ministerstvo vnútra uloží pokutu do 500 000 Sk právnickej osobe alebo fyzickej osobe - podnikateľovi, ak poruší podmienky o vedení, uschovávaní alebo o predkladaní výkazov o výrobe tabuliek s evidenčným číslom alebo o manipulácii s nimi, na ktorých výrobu alebo manipuláciu je potrebné povolenie ministerstva vnútra, alebo osobe, ktorá takéto tabuľky s evidenčným číslom vydávané podľa tohto zákona vyrába alebo s nimi bez povolenia manipuluje.

§ 139
Ukladanie pokút 

(1)	Pri ukladaní pokuty sa prihliada na závažnosť, následky a čas trvania protiprávnej činnosti.

(2)	Pokutu možno uložiť do dvoch rokov odo dňa, keď sa orgán príslušný uložiť pokutu dozvedel o porušení povinnosti, najneskôr však do piatich rokov, keď k porušeniu povinnosti došlo.

(3)	Pokuta je splatná do 15 dní odo dňa, keď rozhodnutie o jej uložení nadobudlo právoplatnosť.

(4)	Výnosy pokút sú príjmom štátneho rozpočtu. 

ÔSMA ČASŤ
SPOLOČNÉ, PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

§ 140
Výnimky

(1)	V mimoriadnych a nevyhnutných prípadoch a za predpokladu, že sa tým neohrozí bezpečnosť cestnej premávky, môže sa povoliť výnimka z 
a)	ustanovení § 35 ods. 1, § 39 ods. 1,  2 a 5; v povolení výnimky sa určia podmienky jej používania, časová a územná platnosť a iné prípadné obmedzenia,
b)	z dopravnej značky označujúcej zákaz vjazdu, zákaz zastavenia, zákaz státia, iný zákaz, zónu s dopravným obmedzením, pešiu zónu, obytnú zónu a školskú zónu. 

(2)	Výnimku podľa odseku 1 povoľuje orgán Policajného zboru; ak takáto výnimka presahuje územie kraja, povoľuje ju ministerstvo vnútra.
(3)	Ministerstvo vnútra môže za podmienok podľa odseku 1 vydať všeobecné povolenie výnimky s platnosťou na celé územie Slovenskej republiky. 

(4)	Výnimku podľa odseku 1 písm. a) možno povoliť najviac na dva mesiace.  Výnimku podľa odseku 1 písm. b) možno povoliť najviac na päť rokov.

(5)	Žiadosť o povolenie výnimky sa doručí orgánu podľa odseku 2 najneskôr 15 dní pred začiatkom prepravy, ktorej sa povolenie dotýka. Žiadosť o povolenie výnimky obsahuje 
a)	meno, priezvisko a adresu pobytu fyzickej osoby alebo názov a sídlo právnickej osoby,
b)	územný rozsah alebo trasu, po ktorej sa bude vozidlo pohybovať,
c)	dobu, po ktorú je výnimka potrebná,
d)	účel a zdôvodnenie výnimky,
e)	zoznam vozidiel, na ktoré sa bude výnimka vzťahovať, s uvedením ich evidenčných čísel a držiteľov, druhu, továrenskej značky a typu vozidla.

(6)	Vodič vozidla je povinný mať doklad o povolení výnimky vo vozidle na viditeľnom mieste. Povolenie výnimky možno zrušiť, ak sa výnimka používa v rozpore s určenými podmienkami, ak odpadol dôvod, na ktorý bola povolená, ak sa skončila jej platnosť, alebo ak je to potrebné z dôvodu bezpečnosti alebo plynulosti cestnej premávky.

(7)	O povolení výnimky a jej zrušení rozhoduje orgán uvedený v odseku 2 s prihliadnutím na dopravno-bezpečnostnú situáciu. Žiadateľ o povolenie výnimky nemá nárok na náhradu škody, ktorá mu vznikne jej nepovolením alebo jej zrušením.

(8) Okruh vozidiel a osôb, ktorým sa môže povoliť výnimka podľa odseku 1 písm. b), ustanoví všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo vnútra.

§ 141
Vzťah k správnemu poriadku 

(1)	Ak v tomto zákone nie je ustanovené inak, na konanie podľa tohto zákona sa vzťahuje všeobecný predpis o správnom konaní.)

(2)	Ak sa žiadateľovi o udelenie vodičského oprávnenia, o výmenu vodičského preukazu a o obnovenie vodičského preukazu vyhovie v celom rozsahu, namiesto rozhodnutia sa vydá vodičský preukaz.

(3)	Ak sa žiadateľovi o zaevidovanie vozidla alebo o vykonanie zmeny v evidencii vozidiel vyhovie v celom rozsahu, namiesto rozhodnutia sa žiadateľovi vydajú príslušné doklady,  a ak je to potrebné, aj tabuľka s evidenčným číslom.

(4)	Odvolanie nemá odkladný účinok proti rozhodnutiu o 
a)	zadržaní vodičského preukazu podľa § 70 ods. 5,
b)	odobratí vodičského oprávnenia, 
c)	obmedzení rozsahu vodičského oprávnenia,
d)	zrušení vodičského oprávnenia,
e)	preskúmaní zdravotnej spôsobilosti,
f)	preskúmaní psychickej spôsobilosti,
g)	preskúšaní odbornej spôsobilosti,
h)	o odobratí preukazu skúšobného komisára. 

(5)	Všeobecný predpis o správnom konaní sa nepoužije na 
a)	vydanie povolenia podľa § 40 ods. 3,
b)	odstránenie prekážky cestnej premávky,
c)	vydanie osobitného označenia vozidla,
d)	určovanie dopravných značiek a dopravných zariadení podľa tohto zákona,
e)	vydanie poverenia na zastavovanie vozidiel,
f)	výkon oprávnení policajta pri výkone dohľadu nad bezpečnosťou a plynulosťou cestnej premávky,
g)	zadržanie vodičského preukazu podľa § 71 ods. 2,
h)	zadržanie osvedčenia o evidencii, technického osvedčenia vozidla, evidenčného dokladu vydaného v cudzine  a tabuľky s evidenčným číslom,
i)	vydanie preukazu skúšobného komisára a jeho zadržanie podľa § 85 ods. 4 písm. f),
j)	vzdanie sa vodičského oprávnenia,
k)	preskúmanie zdravotnej spôsobilosti, psychickej spôsobilosti a vykonanie skúšky z odbornej spôsobilosti podľa § 91 ods. 5,
l)	obnovenie vodičského preukazu,
m)	výmenu vodičského preukazu,
n)	povolenie výnimky podľa § 140.
§ 142
Vzťah k medzinárodným zmluvám 

	Ak medzinárodná zmluva, ktorou je Slovenská republika viazaná, obsahuje ustanovenia odchylne od tohto zákona, platia ustanovenia medzinárodnej zmluvy.

§ 143
Prechodné ustanovenia 

(1)	Výnimky povolené pred 1. októbrom 2008  zostávajú v platnosti do doby v nich vyznačenej.

(2)	Na konanie začaté a právoplatne neukončené pred 1. októbrom 2008 sa vzťahujú doterajšie predpisy. 

(3)	Tabuľky s evidenčným číslom vydávané od 1. apríla 1997 zostávajú v platnosti.

(4)	O vydanie duplikátu tabuľky s pôvodným evidenčným číslom podľa § 123 ods. 11 nemôže požiadať držiteľ vozidla alebo vlastník vozidla, ktoré malo pridelené podľa doterajších predpisov osobitné evidenčné číslo obsahujúce písmeno X na prvom mieste za skratkou okresu.

(5)	Na technický preukaz vozidla a osvedčenie o evidencii vozidla vydané pred 1. októbrom 2008  sa použijú ustanovenia o osvedčení o evidencii uvedené v § 116 ods. 1, 2, 5, 7 a 8, § 117 ods. 1 a 2, § 118 ods. 1, § 119 ods. 1.

(6)	Orgán Policajného zboru vyradí staré vozidlo z evidencie, ak vlastník vozidla alebo držiteľ vozidla najneskôr do 30. júna 2009 predloží čestné vyhlásenie o tom, že takéto vozidlo už fyzicky neexistuje; v čestnom vyhlásení uvedie spôsob zániku vozidla.

(7)	Doklady o zdravotnej spôsobilosti a psychickej spôsobilosti vydané podľa doterajších predpisov sa považujú za doklady vydané podľa tohto zákona.

(8)	Vodiči podľa § 88 ods. 7 sú povinní prvýkrát podrobiť sa psychologickému vyšetreniu najneskôr 31. decembra 2008. 

(9)	Psychickú spôsobilosť môže do 31. decembra 2010 posudzovať aj psychológ so špecializáciou klinická psychológia, ktorý nemá certifikát z dopravnej psychológie.

(10)	Vodičské oprávnenia udelené pred 1. októbrom 2008  zostávajú v platnosti.

(11)	Vodičské preukazy vydávané od 1. januára 1993 zostávajú v platnosti. Vodičské preukazy podľa doterajších predpisov sa vydávajú do doby vyčerpania ich skladových zásob.

(12)	Medzinárodné vodičské preukazy vydané podľa doterajších predpisov zostávajú v platnosti do uplynutia doby ich platnosti. Medzinárodné vodičské preukazy podľa doterajších predpisov sa vydávajú do doby vyčerpania ich skladových zásob. 

(13)	Osobitné označenia vozidiel vydané podľa doterajších predpisov zostávajú v platnosti. 

(14)	Vodičské oprávnenia vydané pred 1. májom 2004 platia v tomto rozsahu:
a)	vodičské oprávnenie skupiny A oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny A a AM, ako aj motorové vozidlá podskupiny A1, 
b)	vodičské oprávnenie skupiny B oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny B a AM, ako aj motorové vozidlá podskupiny B1,
c)	vodičské oprávnenie skupiny C oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny B, C, T a AM, ako aj motorové vozidlá podskupiny B1 a C1, 
d)	vodičské oprávnenie skupiny D oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny B, C, D, T a AM, ako aj motorové vozidlá podskupiny B1, C1 a D1, 
e)	vodičské oprávnenie skupiny E oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny B + E, C + E a D + E, ako aj motorové vozidlá podskupiny C1 + E a D1 + E, ak sa jeho držiteľovi udelilo oprávnenie viesť motorové vozidlá skupiny B, C alebo D s prípojným vozidlom, ktorého najväčšia prípustná hmotnosť presahuje 750 kg, 
f)	vodičské oprávnenie skupiny T oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny T, a to len na území Slovenskej republiky, 
g)	vodičské oprávnenie skupiny A/50 oprávňuje viesť motorové vozidlá v rozsahu terajšej skupiny AM, a to len na území Slovenskej republiky. 

(15)	Obmedzenie rozsahu vodičského oprávnenia vyznačené vo vodičskom preukaze na základe doterajších predpisov zostáva v platnosti.

(16)	Príslušný cestný správny orgán zabezpečí zosúladenie už umiestnených dopravných značiek a dopravných zariadení podľa podmienok  ustanovených týmto zákonom do 31. decembra 2011; zosúladenie iných vecí umiestnených na ceste a pri ceste zabezpečí ich vlastník.
(17)	Do začatia  vykonávania  skúšok z odbornej spôsobilosti držiteľom licencie  sa  postupuje  podľa § 84. 

(18)	Poverenia na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti na účely odseku 16 a § 84 vydané pred účinnosťou tohto zákona zostávajú v platnosti do doby v nich uvedenej, najneskôr však do 31. decembra 2011. 

§ 144

Ak sa v doterajších právnych predpisoch používa pojem „cesta pre motorové vozidlá“ rozumie sa tým „rýchlostná cesta“.

§ 145

Týmto zákonom sa preberá právny akt Európskych spoločenstiev a Európskej únie uvedený v prílohe.

§ 146
Zrušovacie ustanovenie

Zrušujú sa :
1.	Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 315/1996 Z. z. o premávke na pozemných komunikáciách v znení zákona č. 359/2000 Z. z., zákona č. 405/2000 Z. z., zákona                č. 223/2001 Z. z., zákona č. 381/2001 Z. z., zákona č. 441/2001 Z. z., zákona                          č. 490/2001 Z. z., zákona č. 73/2002 Z. z., zákona č. 396/2002 Z. z., zákona                           č. 660/2002 Z. z., zákona č. 247/2003 Z. z., zákona č. 430/2003 Z. z., zákona                          č. 450/2003 Z. z., zákona č. 510/2003 Z. z., zákona č. 534/2003 Z. z., zákona                          č. 121/2004, zákona č. 174/2004 Z. z., zákona č. 579/2004 Z. z., zákona č. 725/2004 Z. z., zákona č. 69/2005 Z. z., zákona č. 91/2005 Z. z., zákona č. 93/2005 Z. z., zákona                   č. 558/2005,  zákona č. 572/2005, zákona č. 224/2006 Z. z., zákona č. 25/2007 a zákona č. 335/2007 Z. z.

2.	Vyhláška Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky č. 164/1997 Z. z. o zdravotnej spôsobilosti na vedenie motorového vozidla v znení vyhlášky č. 111/2007 Z. z.

3.	Vyhláška Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. 225/2004 Z. z., ktorou                          sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona Národnej rady Slovenskej republiky o premávke na pozemných komunikáciách v znení neskorších predpisov v znení vyhlášky č. 227/2006 Z. z. a vyhlášky č. 226/2007 Z. z. 

Čl. II
Zákon č. 135/1961 Zb. o pozemných komunikáciách (cestný zákon) v znení zákona č. 27/1984 Zb., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 160/1996 Z. z., zákona č. 58/1997 Z. z., zákona č. 395/1998 Z. z., zákona č. 343/1999 Z. z., zákona č. 388/2000 Z. z., zákona č. 416/2001 Z. z., zákona č. 439/2001 Z. z., zákona č. 524/2003 Z. z., zákona                    č. 534/2003 Z. z., zákona č. 639/2004 Z. z., zákona č. 725/2004 Z. z., zákona č. 93/2005 Z. z., zákona č. 479/2005 Z. z., zákona č. 25/2007 Z. z., zákona č. 275/2007 Z. z. a zákona č. 664/2007 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:
1.	V § 3 ods. 2 sa vypúšťajú slová „so súhlasom dopravného inšpektorátu“.

2.	V § 3 ods. 3 písm. q) sa vypúšťajú slová „po prerokovaní s dopravným inšpektorátom“.

3.	V § 3 ods. 4 písm. b) sa vypúšťajú slová „po dohode s dopravným inšpektorátom1b)“.

4.	V § 3 ods. 4 písm. f) sa slovo „určuje“ nahrádza slovom „určujú“, vypúšťajú sa slová          „so súhlasom dopravného inšpektorátu“ a slovo „povoľuje“ sa nahrádza slovom „povoľujú“.

5.	V § 3 ods. 5 písm. f) sa slovo „určuje“ nahrádza slovom „určujú“, vypúšťajú sa slová          „so súhlasom dopravného inšpektorátu“ a slovo „povoľuje“ sa nahrádza slovom „povoľujú“.

6.	§ 3 sa dopĺňa odsekmi 7 až 9, ktoré znejú:
„(7) Cestný správny orgán a obec môžu určovať používanie dopravných značiek, dopravných zariadení a povoľovať vyhradené parkoviská podľa odseku 2, odseku 4          písm. f) a odseku 5 písm. f) len so súhlasom dopravného inšpektorátu.1b)

(8) Cestný správny orgán môže určovať používanie dopravných značiek, dopravných zariadení a povoľovať vyhradené parkoviská podľa odseku 3 písm. q) len so súhlasom Ministerstva vnútra Slovenskej republiky.

(9) Cestný správny orgán môže povoliť zvláštne užívanie diaľnic a ciest podľa odseku 4 písm. b) a odseku 5 písm. b) len so súhlasom dopravného inšpektorátu,1b) v miestnej pôsobnosti ktorého sa zvláštne užívanie diaľnic a ciest začína.“.

7.	§ 3b sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie:
„(4) Na povolenie cestného správneho orgánu podľa odseku 1 je potrebný predchádzajúci súhlas dopravného inšpektorátu;1b) ak ide o diaľnice a cesty pre motorové vozidlá, predchádzajúci súhlas Ministerstva vnútra Slovenskej republiky.“.

8.	V § 8 ods. 1 prvej vete sa slová „odsekoch 6, 7 a 9 vydané po dohode s dopravným inšpektorátom“ nahrádzajú slovami „odsekoch 6, 7 a 8 vydané so súhlasom dopravného inšpektorátu“.

9.	V § 8 ods. 6 prvej vete sa za slovo „priechodoch“ vkladajú slová „vonkajších hraníc Európskej únie“ a vypúšťajú sa slová „diaľnice alebo“.

10.	V § 8 ods. 7 prvej vete sa za slovo „priechodoch“ vkladajú slová „vonkajších hraníc Európskej únie“ a vypúšťajú sa slová „diaľnice alebo“.

11.	V § 8 odsek 9 znie:
„(9) Na území Slovenskej republiky s výnimkou hraničných priechodov meranie hmotnosti, nápravových tlakov a rozmerov vozidla zabezpečujú správcovia diaľnic, ciest a miestnych komunikácií v súčinnosti s útvarmi Policajného zboru. Vodič je povinný podrobiť sa pokynom fyzickej osoby obsluhujúcej zariadenie na meranie vozidiel a uviesť východiskové miesto a miesto určenia uskutočňovanej prepravy. Ak sa pri vozidle zistilo, že sa prekročila celková prípustná hmotnosť alebo šírka nad 3,0 m, alebo výška nad 4,5 m, dopravca nesmie pokračovať v jazde bez povolenia na zvláštne užívanie (odsek 1), ktoré mu vydá príslušný cestný správny orgán (§ 3) po zaplatení zvýšeného správneho poplatku podľa osobitného predpisu 1c). Za nadmernú alebo nadrozmernú prepravu, ktorá neprekračuje uvedené miery, správca komunikácie oznámi zistenú nadmernú alebo nadrozmernú prepravu príslušnému cestnému správnemu orgánu (§ 3). Cestný správny orgán dodatočne vyberie rozhodnutím zvýšený správny poplatok podľa osobitého predpisu 1c).

12.	V § 8 odsek 13 znie:
„(13) Športové a iné podujatia konané na cestách presahujúcich územný obvod okresu alebo územný obvod kraja povoľuje krajský úrad dopravy, na ktorého území sa podujatie začína. Športové a iné podujatia konané na miestnych komunikáciách povoľuje obec.            Na vydanie povolenia cestného správneho orgánu je potrebný predchádzajúci súhlas dotknutého krajského úradu dopravy a dopravného inšpektorátu.“.

13.	V § 11 ods. 1 prvej vete sa vypúšťajú slová „alebo určeného na súvislé zastavanie“.

14.	V § 11 ods. 2 sa na konci pripájajú tieto slová: „záväzným stanoviskom 2ab).“.

Čl. III

	Zákon Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení zákona Slovenskej národnej rady č. 524/1990 Zb., zákona Slovenskej národnej rady č. 266/1992 Zb., zákona Slovenskej národnej rady č. 295/1992 Zb., zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 237/1993 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 42/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 248/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 249/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 250/1994 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 202/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 207/1995 Z. z.,  zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 265/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 285/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 160/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 168/1996 Z. z., zákona č. 143/1998 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 319/1998 Z. z., zákona č. 298/1999 Z. z., zákona č. 313/1999 Z. z., zákona č. 195/2000 Z. z., zákona č. 211/2000 Z. z., zákona č. 367/2000 Z. z., zákona č. 122/2001 Z. z., zákona                               č. 223/2001 Z. z., zákona č. 253/2001 Z. z., zákona č. 441/2001 Z. z., zákona                   č. 490/2001 Z. z., zákona č. 507/2001 Z. z., zákona č. 139/2002 Z. z., zákona                               č. 422/2002 Z. z., zákona č. 190/2003 Z. z., zákona č. 430/2003 Z. z., zákona                               č. 510/2003 Z. z., zákona č. 515/2003 Z. z., zákona č. 534/2003 Z. z., zákona                               č. 364/2004 Z. z., zákona č. 533/2004 Z. z., zákona č. 656/2004 Z. z., zákona                               č. 570/2005 Z. z., zákona č. 650/2005 Z. z., zákona č. 211/2006 Z. z., zákona                      č. 224/2006 Z. z., zákona č. 250/2007 Z. z., zákona č. 547/2007 Z. z. a zákona                              č. 666/2007 Z. z.  sa mení a dopĺňa takto:

1.	V§ 8 odsek 2 znie:
„(2) Podľa tohto zákona sa posudzuje aj priestupok spáchaný v cudzine občanom Slovenskej republiky alebo cudzincom, ktorý má trvalý pobyt na území Slovenskej republiky, ak ním takáto osoba porušila povinnosť, ktorú má podľa slovenských predpisov mimo územia Slovenskej republiky, alebo ak to vyplýva z medzinárodnej zmluvy, ktorou je Slovenská republika viazaná.“.

2.	§ 10 znie:
„§ 10
(1) Osobitný zákon môže ustanoviť osoby, ktorých konanie, ktoré má znaky priestupku, sa prejedná podľa osobitného zákona. 
(2) Konanie osôb podľa odseku 1, ktoré má znaky priestupku, sa prejedná podľa tohto zákona, ak sa na takúto osobu osobitný zákon v čase prejednávania priestupku                      už nevzťahuje.”.

3.	V § 13 odsek 2 znie:
	 „(2) Ak tento alebo osobitný zákon neustanovuje inak, v blokovom konaní (§ 84) možno uložiť pokutu do 1 000 Sk a v rozkaznom konaní (§ 87) do 8 000 Sk.“.

4.	V § 14 ods. 1 sa slová „dva roky“ nahrádzajú slovami „päť rokov“.

5.	V § 14 odsek 3 znie:
„(3) Od výkonu zvyšku zákazu činnosti možno po uplynutí polovice času výkonu tejto sankcie upustiť na základe žiadosti páchateľa. Na rozhodnutie o upustení alebo neupustení od výkonu zvyšku zákazu činnosti sa nevzťahujú všeobecné predpisy o správnom konaní.“.

6.	V § 19 odsek 3 znie:
	„(3) Horná hranica pokuty sa u mladistvých znižuje na polovicu; nesmie byť pritom vyššia ako 10 000 Sk a v blokovom konaní ako 2 000 Sk.“.

7.	§ 22 vrátane nadpisu znie:
„§ 22
 Priestupky proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky

(1)  Priestupku proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky sa dopustí ten, kto
a)	ako vodič motorového vozidla sa odmietne podrobiť vyšetreniu na zistenie požitia alkoholu alebo inej návykovej látky spôsobom ustanoveným osobitným predpisom,3a) hoci by také vyšetrenie nebolo spojené s nebezpečenstvom pre jeho zdravie,
b)	ako účastník dopravnej nehody alebo škodovej udalosti si nesplní povinnosť podľa osobitného predpisu,3b)
c)	vedie motorové vozidlo v stave vylučujúcom spôsobilosť viesť motorové vozidlo, ktorý si privodil požitím alkoholu,
d)	ako vodič počas vedenia vozidla požije alkohol alebo vedie vozidlo v takom čase po jeho požití, keď sa na základe vykonaného vyšetrenia podľa osobitného predpisu3a) alkohol ešte nachádza v jeho organizme,
e)	ako vodič počas vedenia vozidla požije inú návykovú látku alebo vedie vozidlo v takom čase po jej požití, keď sa na základe vykonaného vyšetrenia podľa osobitného predpisu3a) návyková látka ešte nachádza v jeho organizme,
f)	poruší všeobecne záväzný právny predpis o bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky, v ktorého dôsledku vznikne dopravná nehoda,
g)	ako vodič motorového vozidla prekročí rýchlosť ustanovenú v osobitnom predpise3c) alebo prekročí rýchlosť ustanovenú dopravnou značkou alebo dopravným zariadením,
h)	použije vozidlo, ktorého najväčšia prípustná celková hmotnosť vozidla, najväčšia prípustná hmotnosť jazdnej súpravy, najväčšia prípustná hmotnosť prípojného vozidla alebo najväčšia prípustná hmotnosť pripadajúca na nápravy vozidla je prekročená,
i)	sa dopustí iného porušenia pravidiel cestnej premávky závažným spôsobom podľa osobitného predpisu,3d)
j)	iným konaním, ako sa uvádza v písmenách a) až i), poruší všeobecne záväzný právny predpis o bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky.

(2)  Za priestupok podľa odseku 1 
a)	písm. a) a b) sa uloží pokuta od 10 000 Sk do 40 000 Sk a zákaz činnosti od jedného rokov do piatich rokov,
b)	písm. c) a e) možno uložiť pokutu od 7 000 Sk do 30 000 Sk a zákaz činnosti                 do piatich rokov,
c)	písm. d), f) až h) možno uložiť pokutu od 5 000 Sk do 25 000 Sk a zákaz činnosti            do troch rokov, 
d)	písm. i) možno uložiť pokutu od 2 000 Sk do 10 000 Sk a zákaz činnosti do dvoch rokov,
e)	písm. j) možno uložiť pokutu do 4 000 Sk.
(3) V blokovom konaní možno uložiť za priestupok podľa odseku 1 písm. a) až h) pokutu do 20 000 Sk a podľa odseku 1 písm. i) a j) do 2 000 Sk. V rozkaznom konaní možno uložiť za priestupok podľa odseku 1 písm. a) až h) pokutu 20 000 Sk.
 
(4) Ak sú splnené podmienky podľa § 84 ods. 1, priestupky podľa odseku 1 písm. g) až j) sa prejednajú vždy v blokovom konaní, ak osobitný zákon neustanovuje inak.“.

Poznámky pod čiarou k odkazom 3a, 3b, 3c a 3d znejú:
„3a) Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 219/1996 Z. z. o ochrane pred zneužívaním alkoholických nápojov a o zriaďovaní a prevádzke protialkoholických záchytných izieb.
3b) § 65 a 66 zákona č. .../2008 Z. z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
3c) § 16 zákona č. .../2008 Z. z.
3d) § 137 ods. 2 písm. g) až q) zákona č. .../2008 Z. z.“. 

8.	§ 52 znie:
                                                                    „§ 52

	Ak osobitný zákon neustanovuje inak, priestupky prejednávajú
a)	obvodné úrady,
b)	orgány Policajného zboru, ak ide o priestupky spáchané porušením všeobecne záväzných právnych predpisov o bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky alebo            ak tak ustanoví osobitný zákon,
c)	orgány Železničnej polície, ak ide o priestupky spáchané porušením všeobecne záväzných právnych predpisov o bezpečnosti a plynulosti železničnej dopravy, priestupky na úseku ochrany pred alkoholizmom a inými toxikomániami podľa § 30 ods. 1 písm. a) a b) a priestupky proti majetku podľa § 50 v prípadoch, ak boli priestupky spáchané v obvode železničných dráh.“.

9.	V § 56 odsek 2 znie:
„(2) Každý je povinný podať orgánom oprávneným objasňovať priestupky nevyhnutné vysvetlenia na preverenie došlého oznámenia o priestupku (§ 67 ods. 2); podanie vysvetlenia je oprávnený odoprieť, ak by jemu alebo blízkej osobe spôsobil nebezpečenstvo trestného stíhania. 
 
10.	V § 84 odseky 1 a 2 znejú:
	„(1) Za priestupok možno uložiť pokutu v blokovom konaní, ak je priestupok spoľahlivo zistený a obvinený z priestupku je ochotný pokutu (§ 13 ods. 2) zaplatiť.

	(2) Priestupok možno vybaviť aj napomenutím, ak zaň podľa tohto zákona nemožno uložiť zákaz činnosti alebo prepadnutie veci. Napomenutie sa nepovažuje za sankciu.“.

11.	V § 84 sa za odsek 2 vkladá nový odsek 3, ktorý znie:
„(3) Proti blokovému konaniu sa nemožno odvolať, nemožno ho obnoviť,                      ani preskúmať mimo odvolacieho konania.“.

Doterajšie odseky 3 a 4 sa označujú ako odseky 4 a 5.

12.	V § 86 písmeno a) znie:
„a) orgány Policajného zboru priestupky podľa  § 30, § 46 až 50 alebo ďalšie priestupky, ak tak ustanoví osobitný zákon,

13.	V § 86 písmeno f) znie: 
„f) orgány Železničnej polície priestupky proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky podľa § 22 ods. 1 písm. i), priestupky proti verejnému poriadku podľa § 47 a  48                 a priestupky proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 v prípadoch, ak boli priestupky spáchané v obvode železničných dráh,“.

14.	§ 88 vrátane nadpisu nad § 88 znie:
„Výkon rozhodnutia
§ 88

Rozhodnutie o uložení pokuty za priestupok, ktorá je príjmom obce (§ 13 ods. 3), vykonáva obvodný úrad.“.

15.	Za § 88 sa vkladajú § 88a a 88b, ktoré znejú:
„§ 88a

(1) Rozhodnutie o uložení pokuty prevyšujúcej 2 000 Sk, ak nebola uložená v blokovom konaní, možno vykonať na návrh páchateľa priestupku aj vykonaním verejnoprospešných prác. Za každých 100 Sk uloženej pokuty je páchateľ priestupku povinný vykonať jednu hodinu verejnoprospešných prác. Verejnoprospešné práce je páchateľ priestupku povinný vykonať v lehote určenej správnym orgánom, ktorá nemôže byť dlhšia ako jeden rok. Ak páchateľ priestupku nevykoná verejnoprospešné práce v určenej lehote, správny orgán zabezpečí výkon rozhodnutia uloženej pokuty alebo jej časti iným spôsobom.

(2) Výkon rozhodnutia vykonaním verejnoprospešných prác podľa odseku 1 upravuje osobitný zákon.

§ 88b

(1) Správca pohľadávky štátu môže uzatvoriť s treťou osobou písomnú mandátnu zmluvu o vymáhaní pohľadávky štátu, ktorá vznikla nezaplatením splatnej pokuty uloženej v konaní o priestupku. Rozsah práv a povinností tretej osoby upraví mandátna zmluva o vymáhaní pohľadávky štátu. Treťou osobou môže byť len právnická osoba so 100 % majetkovou účasťou štátu

(2) Vlastníctvo pohľadávky štátu, ktorá vznikla nezaplatením splatnej pokuty uloženej v konaní o priestupku, môže jej správca odplatne postúpiť zmluvou o postúpení pohľadávky štátu právnickej osobe podľa odseku 1; táto osoba nemôže túto pohľadávku ďalej postúpiť. Správca pohľadávky štátu môže uzavrieť zmluvu o postúpení pohľadávky štátu, ak by vymáhanie pohľadávky vlastnými prostriedkami bolo neúčinné alebo neefektívne.

(3) Právo nakladať s postúpenou pohľadávkou štátu prechádza na tretiu osobu dňom platnosti zmluvy o postúpení pohľadávky štátu. Správca pohľadávky štátu odpíše pohľadávku štátu zo svojej evidencie ku dňu platnosti zmluvy o postúpení pohľadávky štátu.

(4) Na postúpenie pohľadávky štátu podľa tohto zákona sa všeobecný predpis15) nepoužije.

(5) Odplata za postúpenie pohľadávky štátu podľa odseku 2 je príjmom štátneho rozpočtu.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 15 znie:
„15) § 524 až 530 Občianskeho zákonníka.“.

Čl. IV

Zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení zákona č. 600/1992 Zb. zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 132/1994 Z. z. zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 200/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 216/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 123/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 222/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky                     č. 164/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 289/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 290/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 288/1997 Z. z., zákona č. 379/1997 Z. z., zákona č. 70/1998 Z. z., zákona                č. 76/1998 Z. z., zákona č. 126/1998 Z. z., zákona č. 129/1998 Z. z., zákona č. 140/1998 Z. z., zákona č. 143/1998 Z. z., zákona č. 144/1998 Z. z., zákona č. 161/1998 Z. z., zákona                   č. 178/1998 Z. z., zákona č. 179/1998 Z. z., zákona  č. 194/1998 Z. z., zákona                              č. 263/1999 Z. z., zákona č. 264 /1999 Z. z., zákona č.193/2000 Z. z., zákona                               č. 142/2000 Z. z., zákona č. 236/2000 Z. z., zákona č. 238/2000 Z. z., zákona                               č. 268/2000 Z. z., zákona č. 338/2000 Z. z., zákona č. 223/2001 Z. z., zákona                                č. 279/2001 Z. z., zákona č. 488/2001 Z. z., zákona č. 554/2001 Z. z, zákona                               č. 106/2002 Z. z., zákona č. 261/2002 Z. z., zákona č. 284/2002 Z. z., zákona                                č. 506/2002 Z. z., zákona  č. 245/2003 Z. z., zákona č. 219/2003 Z. z. zákona č. 423/2003 Z. z., zákona č. 190/2003 Z. z., zákona č. 515/2003 Z. z., zákona č. 586/2003 Z. z., zákona             č. 602/2003 Z. z., zákona č. 279/2001 Z. z., zákona č. 506/2002 Z. z., zákona                               č. 347/2004 Z. z., zákona č. 350/2004 Z. z., zákona č. 365/2004 Z. z., zákona                                  č. 420/2004 Z. z., zákona č. 533/2004 Z. z., zákona č. 544/2004 Z. z., zákona                               č. 578/2004 Z. z., zákona č. 624/2004 Z. z., zákona č. 650/2004 Z. z., zákona č. 656/2004 Z. z., zákona č. 725/2004 Z. z., zákona č. 8/2005 Z. z., zákona č. 93/2005 Z. z., zákona                      č. 331/2005 Z. z., zákona č. 340/2005 Z. z., zákona č. 351/2005 Z. z., zákona č. 470/2005 Z. z., zákona č. 473/2005 Z. z., zákona č. 491/2005 Z. z., zákona č. 555/2005 Z. z., zákona                  č. 567/2005 Z. z., zákona č. 126/2006 Z. z., zákona č. 124/2006 Z. z., zákona č. 17/2007 Z. z., zákona č. 99/2007 Z. z., zákona č. 193/2007 Z. z., zákona č. 218/2007 Z. z., zákona                    č. 358/2007 Z. z., zákona č. 358/2007 Z. z., zákona č. 577/2007 Z. z. sa dopĺňa takto:

V § 3 sa odsek 2 dopĺňa písmenom zj), ktoré znie: 

„zj) zabezpečenie vykonávania skúšok z odbornej spôsobilosti žiadateľov o vodičské oprávnenie.“.

Čl. V

     Zákon Slovenskej národnej rady č. 564/1991 Zb. o obecnej polícii v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 250/1994 Z. z., zákona č. 319/1999 Z. z. a zákona č. 333/2003 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1.	V § 3 ods. 1 písmeno f) znie: 
„f) objasňuje priestupky, ak tak ustanovuje osobitný predpis,5) prejednáva v blokovom konaní priestupky ustanovené osobitným predpisom4) a  priestupky proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky5) spáchané neuposlúchnutím pokynu vyplývajúceho
1.	z dopravnej značky6) zákaz zastavenia, zákaz státia, zákaz vjazdu, zákaz odbočovania, zákazu otáčania, prikázaný smer jazdy, prikázaný smer obchádzania, vyhradené parkovisko, obytná zóna, pešia zóna, školská zóna, zóna s dopravným obmedzením a parkovisko,
2.	zo všeobecnej úpravy cestnej premávky podľa osobitného predpisu,6a) ktorým sa zakazuje zastavenie, státie a vjazd vozidiel,“.

Poznámky pod čiarou k odkazom 5, 6 a 6a znejú:
„5) § 22 ods. 1 písm. i) zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.
6) Vyhláška Ministerstva vnútra Slovenskej republiky č. .../2008 Z. z., ktorou                        sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona č. .../2008 Z. z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
6a) Zákon č. .../2008 Z. z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“.

2.	V § 8 ods. 1 písmeno f) znie:
„f) zastavovať vozidlá, ak vodič vozidla spáchal priestupok proti bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky, ktorý je oprávnený prejednať v blokovom konaní podľa § 3 ods. 1 písm. f), alebo ak ide o vozidlo, po ktorom bolo vyhlásené pátranie.“.

3.	§ 9 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Ak osoba pri plnení služobných úloh alebo v súvislosti s ním preukáže svoju príslušnosť podľa osobitného predpisu,9a) odsek 2 sa nepoužije.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 9a znie.
„9a) Napríklad § 9 ods. 2 a 3 zákona č. 124/1992 Zb. o Vojenskej polícii, § 8 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 46/1993 Z. z. o Slovenskej informačnej službe, § 13 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov, § 8 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 198/1994 Z. z. o Vojenskom spravodajstve.“.

4.	§ 16a vrátane nadpisu znie:
„§ 16a
Použitie technického prostriedku na zabránenie odjazdu motorového vozidla

(1) Príslušník obecnej polície je oprávnený použiť technický prostriedok                         na zabránenie odjazdu motorového vozidla, ak 
a)	motorové vozidlo stojí na mieste, kde je to zakázané osobitným predpisom6) a vodič vozidla sa v blízkosti nezdržiava, 
b)	ide o motorové vozidlo, o ktorom sa zistilo, že sa po ňom pátra. 

(2) Technický prostriedok na zabránenie odjazdu motorového vozidla nemožno použiť, ak ide o vozidlo
a)	viditeľne označené ako vozidlo Policajného zboru, Železničnej polície, Vojenskej polície, Ozbrojených síl Slovenskej republiky, Hasičského a záchranného zboru a colnej správy, 
b)	určené na poskytovanie zdravotníckych služieb, vozidlo prepravujúce osobu s ťažkým zdravotným postihnutím,
c)	osoby požívajúcej výsady a imunitu podľa osobitného predpisu9a) alebo medzinárodnej zmluvy, ktorou je Slovenská republika viazaná.

(3) Použitie technického prostriedku podľa odseku 1 písm. b) je príslušník obecnej polície povinný bezodkladne oznámiť na najbližší útvar Policajného zboru.

(4) Technický prostriedok na zabránenie odjazdu motorového vozidla musí byť viditeľne označený názvom útvaru obecnej polície a musí byť na ňom uvedený spôsob vyrozumenia útvaru obecnej polície alebo príslušníka obecnej polície, ktorý je oprávnený použitý technický prostriedok na zabránenie odjazdu motorového vozidla odstrániť.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 9a znie:
„9a) Vyhláška ministra zahraničných vecí č. 157/1964 Zb. o Viedenskom dohovore o diplomatických stykoch.“.

Čl. VI

Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 145/1995 Z. z. o správnych poplatkoch v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 123/1996 Z. z., zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 224/1996 Z. z., zákona č. 70/1997 Z. z., zákona č. 1/1998 Z. z., zákona č. 232/1999 Z. z., zákona č. 3/2000 Z. z., zákona č. 142/2000 Z. z ., zákona č. 211/2000 Z. z., zákona č. 468/2000 Z. z., zákona č. 553/2001 Z. z., zákona č. 96/2002 Z. z., zákona č. 118/2002 Z. z., zákona č. 215/2002 Z. z., zákona č. 237/2002 Z. z., zákona č. 418/2002 Z. z., zákona č. 457/2002 Z. z., zákona č. 465/2002 Z. z., zákona                               č. 477/2002 Z. z., zákona č. 480/2002 Z. z., zákona č. 553/2002 Z. z., zákona                                č. 190/2003 Z. z., zákona č. 217/2003 Z. z., zákona č. 245/2003 Z. z., zákona                                 č. 450/2003 Z. z., zákona č. 469/2003 Z. z., zákona č. 583/2003 Z. z., zákona č. 5/2004 Z. z., zákona č. 199/2004 Z. z., zákona č. 204/2004 Z. z., zákona č. 347/2004 Z. z., zákona                   č. 382/2004 Z. z., zákona č. 434/2004 Z. z., zákona č. 533/2004 Z. z., zákona                                č. 541/2004 Z. z., zákona č. 572/2004 Z. z., zákona č. 578/2004 Z. z., zákona                                č. 581/2004 Z. z., zákona č. 633/2004 Z. z., zákona č. 653/2004 Z. z., zákona                               č. 656/2004 Z. z., zákona č. 725/2004 Z. z., zákona č. 5/2005 Z. z., zákona č. 8/2005 Z. z., zákona č. 15/2005 Z. z., zákona č. 93/2005 Z. z., zákona č. 171/2005 Z. z., zákona                      č. 308/2005 Z. z., zákona č. 331/2005 Z. z., zákona č. 341/2005 Z. z., zákona                   č. 342/2005 Z. z., zákona č. 473/2005 Z. z., zákona č. 491/2005 Z. z., zákona                               č. 538/2005 Z. z., zákona č. 558/2005 Z. z., zákona č. 572/2005 Z. z., zákona č. 573/2005 Z. z., zákona              č. 610/2005 Z. z., zákona č. 14/2006 Z. z., zákona č. 15/2006 Z. z., zákona č. 24/2006 Z. z., zákona č. 117/2006 Z. z., zákona č. 124/2006 Z. z., zákona č. 126/2006 Z. z., zákona č. 224/2006 Z. z., zákona č. 342/2006 Z. z., zákona č. 672/2006 Z. z., zákona                    č. 693/2006 Z. z., zákona č. 21/2007 Z. z., zákona č. 43/2007 Z. z., 95/2007 Z. z., zákona              č. 193/2007 Z. z., zákona č. 220/2007 Z. z., zákona č. 279/2007 Z. z., zákona č. 295/2007 Z. z., zákona č. 309/2007 Z. z., zákona č. 342/2007 Z. z., zákona č. 343/2007 Z. z., zákona               č. 344/2007 Z. z., zákona č. 355/2007 Z. z., zákona č. 358/2007 Z. z., zákona                                č. 359/2007 Z. z. a zákona č. 460/2007 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1.	V sadzobníku správnych poplatkov časti VI. DOPRAVA v položke 63 sa vypúšťa Oslobodenie.

2.	V sadzobníku správnych poplatkov časti VI. DOPRAVA položka 64 znie:

„Položka 64
Povolenie výnimky20) z právnych predpisov na úseku bezpečnosti a plynulosti cestnej premávky,
a)	ktorá nepresahuje územie okresu
1. na dobu do jedného roka ................................................................................ 500 Sk
2. na dobu dlhšiu ako jeden rok ...................................................................... 1 000 Sk
b)	ktorá presahuje územie okresu a nepresahuje územie kraja
1. na dobu do jedného roka ................................................................................ 700 Sk
2. na dobu dlhšiu ako jeden rok .....................................................................  2 000 Sk
c)	ktorá presahuje územie kraja
1. na dobu do jedného roka ............................................................................. 1 000 Sk
2. na dobu dlhšiu ako jeden rok .................................................................. 3 000 Sk.“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 20 znie:
„20) § 140 zákona č. .../2008 Z. z. o cestnej premávke a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“.

3.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA položka 66 znie:
„Podanie žiadosti o vydanie štatistických údajov z evidencie vozidiel alebo z evidencie dopravných nehôd v písomnej alebo elektronickej podobe, ktoré neobsahujú osobné údaje držiteľa vozidla alebo účastníka dopravnej nehody ................................................ 500 Sk“. 

4.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA sa za položku 69 vkladá položka 69a, ktorá znie:

„Položka 69a
Povolenie evidencie, uvedenia na trh alebo uvedenia do prevádzky v premávke na pozemných komunikáciách nových vozidiel zhodných s typom vozidla, ktorého typové schválenie alebo typové schválenie ES už stratilo platnosť (vozidlá končiacich sérií) podľa osobitných predpisov,21a) a to za každé povolené vozidlo ...................... 1 000,- Sk“.

Poznámka pod čiarou k odkazu 21a znie:
„21a) Napríklad § 14 nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 71/2006 Z. z., ktorým sa ustanovujú podrobnosti o typovom schválení ES dvojkolesových motorových vozidiel, trojkolesových motorových vozidiel a štvorkoliek, § 11 nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 135/2006 Z. z., ktorým sa ustanovujú podrobnosti o typovom schválení ES motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel a § 12 nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 335/2006 Z. z., ktorým sa ustanovujú podrobnosti o typovom schválení ES poľnohospodárskych traktorov a lesných traktorov, ich prípojných vozidiel a ťahaných vymeniteľných strojov, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek.“.
5.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v položke 73 písmeno a) znie:
„a) Podanie žiadosti o dočasné vyradenie cestného vozidla alebo zvláštneho vozidla z premávky na pozemných komunikáciách 
1.	v lehote do 1 roka ........................................................................................ 100,- Sk
2.	v lehote od 1 roka do 2 rokov ...................................................................... 500,- Sk
3.	v lehote od 2 roka do 4 rokov ................................................................... 1 000,- Sk
4.	v lehote od 4 roka do 6 rokov ................................................................... 2 000,- Sk
5.	v lehote od 6 roka do 10 rokov ................................................................. 5 000,- Sk
6.	v lehote nad 10 rokov .......................................................................... 10 000,- Sk“.

6.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA položka 73 sa dopĺňa písmenom d), ktoré znie:
„d) podanie žiadosti o pridelenie náhradného identifikačného čísla vozidla VIN .......................................................................................................................500,- Sk“.

7.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v položke 74 písm. a) a b) sa na začiatku úvodnej vety vkladajú slová „príslušníkom Policajného zboru“.

8.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA sa za položku 74 vkladá položka 74a, ktorá znie: 

„Položka 74a
a)	udelenie  licencie  na vykonávanie skúšok z odbornej spôsobilosti žiadateľov o udelenie vodičského oprávnenia .................................................................. 200 000 Sk,
b)	vykonanie skúšky na  vydanie  preukazu  skúšobného  komisára ................... 2 000 Sk,
c)	vykonanie skúšky na predĺženie  platnosti  preukazu  skúšobného  komisára ....................................................................................................................... 1 000 Sk.“.

9.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v položke 76 písmená c) a f) znejú:
„c) Pridelenie evidenčného čísla a vydanie tabuľky s evidenčným číslom vyrobenej              zo zliatin ľahkých kovov pri zápise vozidla do evidencie alebo pridelenie evidenčného čísla a vydanie takejto tabuľky s evidenčným číslom za stratenú, zničenú, poškodenú, odcudzenú alebo neupotrebiteľnú tabuľku, za každú tabuľku ............................ 500 Sk
f) Pridelenie evidenčného čísla a vydanie tabuľky s evidenčným číslom vyrobenej                 zo zliatin ľahkých kovov vytvoreným na základe požiadavky držiteľa vozidla pri zápise vozidla do evidencie alebo pridelenie evidenčného čísla a vydanie takejto tabuľky              za stratenú, zničenú, poškodenú, odcudzenú alebo neupotrebiteľnú, za každú tabuľku  ............................................................................................................................5 000 Sk“.

10.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v položke 76 sa za písmeno f) vkladajú nové písmená g) a h), ktoré znejú:
„g) Pridelenie evidenčného čísla a vydanie tabuľky s evidenčným číslom vyrobenej              zo zmesi polykarbonátu a polyesteru vyžarujúcej svetlo pri zapnutom osvetlení vozidla pri zápise vozidla do evidencie alebo pridelenie evidenčného čísla a vydanie takejto tabuľky s evidenčným číslom za stratenú, zničenú, poškodenú, odcudzenú alebo neupotrebiteľnú tabuľku  alebo vydanie duplikátu takejto tabuľky s pôvodne prideleným evidenčným číslom alebo s evidenčným číslom vytvoreným na základe požiadavky držiteľa vozidla .......................................…….....................….... 5 500 Sk,
 h) Vydanie duplikátu tabuľky s pôvodne prideleným evidenčným číslom alebo s evidenčným číslom vytvoreným na základe požiadavky držiteľa vozidla vyrobenej zo zliatin ľahkých kovov ………........................……........…..........…..........2 000 Sk“.

11.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v splnomocnení k položke 80 sa vypúšťa bod 2. 

Doterajšie body 3. a 4. sa označujú ako body 2. a 3.

12.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v splnomocnení k položke 80 bod 2. znie:
„2. Poplatok vyberaný dodatočne rozhodnutím cestného správneho orgánu sa zvýši na trojnásobok, ak sa už táto preprava čiastočne alebo celkom vykonala bez predchádzajúceho povolenia cestného správneho orgánu.“.

13.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v poznámkach k položke 80 bod 1. znie:
„1. Poplatok podľa tejto položky na hraničných priechodoch vonkajších hraníc Európskej únie vyberá správca priľahlého úseku cesty vedúcej k hraničnému priechodu. Poplatok podľa tejto položky vyberaný dodatočne rozhodnutím cestného správneho orgánu vyberá cestný správny orgán.“.
Poznámky po čiarou k odkazom 24 a 25 znejú:
„24) Bod 1 prílohy č. 1 k nariadeniu vlády Slovenskej republiky č. 403/2005 Z. z. o najväčších prípustných rozmeroch a najväčšej prípustnej hmotnosti niektorých vozidiel. 
25) Bod 2 prílohy č. 1 k nariadeniu vlády Slovenskej republiky č. 403/2005 Z. z.“.

14.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA položke 80 v bode 2.2. sa odkaz 25 nahrádza odkazom 25a.

Poznámka po čiarou k odkazu 25a znie:
„25a) Bod 3 prílohy č. 1 k nariadeniu vlády Slovenskej republiky č. 403/2005 Z. z..“.

15.	V sadzobníku správnych poplatkov v časti VI. DOPRAVA v poznámkach k položke 80 v bodoch 2. a 11. sa za odkaz 25 vkladá čiarka a odkaz 25a.“.

Čl. VII
Zákon č. 725/2004 Z. z. o podmienkach prevádzky vozidiel v premávke na pozemných komunikáciách a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 109/2005 Z. z., zákona č. 310/2005 Z. z. a zákona č. 548/2007 Z. z.  sa mení a dopĺňa takto:
1.	V § 3 sa odsek 2 dopĺňa písmenom e), ktoré znie:
„e) snežné skútre“.
2.	V § 16c sa odsek 2 dopĺňa písmenami e) a f), ktoré znejú:
„e) ak jednotlivo dovezené vozidlo vybavené špeciálnou nadstavbou bolo vyrobené na vojenské účely,
f) ak jednotlivo dovezené vozidlo je historickým vozidlom alebo športovým vozidlom.“.
3.	V § 21 sa odsek 2 dopĺňa písmenom m), ktoré znie:
„m) svojimi rozmermi a hmotnosťami prekračuje najväčšie prípustné rozmery a najväčšie prípustné hmotnosti ustanovené nariadením vlády bez povolenia na zvláštne užívanie pozemných komunikácií.1)“.
4.	§ 21 sa dopĺňa odsekom 5, ktorý znie:
„(5) Podrobnosti o najväčších prípustných rozmeroch a najväčších prípustných hmotnostiach vozidiel a označovaní vozidiel pri nadmerných a nadrozmerných prepravách ustanoví nariadenie vlády.“.
5.	V §107 sa odsek 14 dopĺňa písmenom e), ktoré znie:
„e) výrobcovi, zástupcovi výrobcu, fyzickej osobe, fyzickej osobe - podnikateľovi, právnickej osobe alebo právnickej osobe - podnikateľovi, ak poruší ustanovenia týkajúce sa typového schvaľovania vozidiel, systémov, komponentov alebo samostatných technických jednotiek podľa osobitných predpisov.40a)“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 40a znie:
„40a) Napríklad článok 13 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 z 20. júna
+ 2007 o typovom schvaľovaní motorových vozidiel so zreteľom na emisie ľahkých osobných a úžitkových vozidiel (Euro 5 a Euro 6) a o prístupe k informáciám o opravách a údržbe vozidiel (Ú. v. EÚ L 171, 29. 6. 2007).“.
6.	V § 112 ods. 24 sa slová „osvedčenia na montáž plynových zariadení“ nahrádzajú slovami „osvedčenia technika montáže plynových zariadení a za oprávnenia na montáž plynových zariadení“ a na konci sa bodka nahrádza čiarkou a pripájajú sa tieto slová: „najneskôr do 30. júna 2009.“.
7.	V prílohe č. 1 časti A sa za slová „Kategória P: pracovné stroje“ vkladajú slová „Kategória LS: snežné skútre“.
8.	V prílohe č. 1 časti B sa za bod 10. vkladá nový bod 11., ktorý znie:
„11. Kategória LS - snežné skútre, t.j. zvláštne motorové vozidlá, ktoré sa riadia pomocou lyží a pohybujú pomocou pásu alebo pásov tvoriacich uzavretý prstenec. Na pozemných komunikáciách sa smú používať, len ak povrch komunikácie je pokrytý dostatočne silnou vrstvou snehu alebo ľadu, tak aby sa záberové lišty pásu nedotýkali povrchu komunikácie.“.
Doterajší bod 11. sa označuje ako bod 12.
9.	V prílohe č. 1 časti B bod 12. znie:
„12. Kategória V – ostatné vozidlá, ktoré sa nedajú zaradiť do predchádzajúcich kategórií – patria sem
a)	záprahové vozidlá – nemotorové vozidlá určené predovšetkým na prepravu nákladu pohybujúce sa pomocou zvieracej sily, ktoré sú ovládané pohoničom tak, že sedí na sedadle pohoniča, alebo sú ovládané z pravej strany peši idúcim pohoničom,
b)	bicykle – nemotorové vozidlá pohybujúce sa pomocou ľudskej sily šliapaním do pedálov, ktoré sú ovládané cyklistom pomocou riadidiel tak, že sedí na sedadle bicykla a drží sa riadidiel, pričom pri jazde má cyklista nohy na pedáloch,
c)	bicykle s pomocným motorčekom – bicykle, pričom na pohon okrem ľudskej sily slúži aj pomocný motorček,
d)	kolobežky – nemotorové vozidlá pohybujúce sa pomocou ľudskej sily nožným odrážaním, ktoré sú ovládané kolobežkárom pomocou riadidiel tak, že sedí na sedadle kolobežky alebo stojí a drží sa riadidiel,
e)	kolobežky s pomocným motorčekom – kolobežky, pričom na pohon okrem ľudskej sily slúži aj pomocný motorček,
f)	vozíky pre telesne postihnuté osoby – vozidlá na prepravu telesne postihnutej osoby s ručným alebo motorickým pohonom,
g)	ručné vozíky – nemotorové vozidlá určené na prepravu nákladu ovládané peši idúcou osobou,
h)	motorové ručné vozíky – motorové vozidlá určené na prepravu nákladu ovládané peši idúcou osobou,
i)	jednonápravové traktory s prívesom – motorové vozidlá s poháňanou nápravou, ktoré riadi vodič riadidlami tak, že sedí na sedadle prívesu,
j)	iné, ako sú tie, ktoré sú uvedené v písm. a) až i).“.

Čl. VIII

Tento zákon nadobúda účinnosť 1. októbra 2008 okrem čl. I § 71 ods. 7 a čl. III           bodu 15 § 88a, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. júla 2009, čl. I § 112 ods. 7 a § 116 ods. 11, ktoré nadobúdajú účinnosť 1. januára 2010 a čl. I § 102 ods. 3, ktorý nadobúda účinnosť             29. marca 2011. 

Príloha 
k zákonu č. .../2008 Z. z. o cestnej premávke 
a o zmene a doplnení niektorých zákonov

ZOZNAM PREBERANÝCH PRÁVNYCH AKTOV EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV A EURÓPSKEJ ÚNIE

1.	Smernica Rady 91/439/EHS z 29. júla 1991 o vodičských preukazoch (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 07/zv. 1.) v znení smernice Rady 94/72/ES (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 07/zv. 2.), smernica 96/47/ES (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 07/zv. 2.), smernice 97/26/ES (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 07/zv. 3.), smernice Komisie 2000/56/ES (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 07/zv. 5.), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/59/ES (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 07/zv. 7.) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) 1882/2003 (Mimoriadne vydanie Ú. v. EÚ, 01/zv. 4.).