Dôvodová správa

A. Všeobecná časť

Návrh zákona o ochrane finančného spotrebiteľa vypracovalo Ministerstvo financií Slovenskej republiky v súlade s uznesením vlády Slovenskej republiky č. 624 zo dňa 1. augusta 2007, ktorým bola schválená Koncepcia ochrany spotrebiteľa v oblasti finančných služieb, zabezpečenia finančného vzdelávania a regulácie sprostredkovateľskej činnosti a poradenskej činnosti na finančnom trhu a následne v súlade s uznesením vlády Slovenskej republiky č. 365 zo dňa 4. júna 2008, ktoré ukladá vypracovať a predložiť predložiť na rokovanie vlády Slovenskej republiky návrh zákona o ochrane práv spotrebiteľa na finančnom trhu. 
Cieľom navrhovaného zákona je zvýšenie ochrany finančného  spotrebiteľa na finančnom trhu pri využívaní finančných služieb poskytovaných finančnými inštitúciami na území Slovenskej republiky. Celý systém ochrany finančného spotrebiteľa  je v prvom rade orientovaný na spotrebiteľa samotného a je navrhnutý tak, aby bol schopný ochranu spotrebiteľa zaručiť. 

Návrh zákona upravuje ochranu finančného spotrebiteľa vo vzťahu ku všetkým inštitúciám finančného trhu, a to jednak vo vzťahu k subjektom, ktorých činnosť povoľuje a dohliada Národná banka Slovenska (banky, poisťovne, obchodníci s cennými papiermi, správcovské  spoločnosti, dôchodkové spoločnosti, inštitúcie elektronických peňazí, osoby vykonávajúce platobný styk, platobné inštitúcie a vybraní finanční sprostredkovatelia), ako aj vo vzťahu k nelicencovaným subjektom pôsobiacim na finančnom trhu (osobám poskytujúcim spotrebné úvery, osobám vykonávajúcim zmenárenskú činnosť a iným osobám s obdobným predmetom činnosti). 
Vzhľadom na skutočnosť, že súčasná právna úprava pre ochranu spotrebiteľa s dôrazom na ochranu finančného spotrebiteľa, legislatívny a inštitucionálny rámec mimosúdneho riešenia sporov zo zmluvných vzťahov klientov s finančnými inštitúciami a inými poskytovateľmi finančných služieb, ako aj súčasný stav vo všeobecnom finančnom vzdelávaní a finančnej osvete s cieľmi a úlohami, ktoré stanovila vláda Slovenskej republiky vo svojej Koncepcii ochrany spotrebiteľa v oblasti finančných služieb, zabezpečenia finančného vzdelávania a regulácie sprostredkovateľskej činnosti a poradenskej činnosti na finančnom trhu sa javia ako nedostatočné, bolo potrebné pripraviť komplexnú právnu úpravu a inštitucionálne zabezpečenie ochrany finančného spotrebiteľa na finančnom trhu v Slovenskej republike.

Potrebu zvýšenia ochrany finančného spotrebiteľa vyvolal rýchlo rastúci počet poskytovateľov finančných služieb a neustále sa zvyšujúca zložitosť a rôznorodosť nástrojov finančného trhu. Finančné inštitúcie spravidla disponujú odbornou spôsobilosťou a finančným vzdelaním a ich činnosť je ešte podporená premyslenými formami a metódami predaja. Tým sa vytvorila informačná a odborná asymetria finančného trhu kde na jednej strane vystupujú odborne zdatní zástupcovia finančných inštitúcií a na strane druhej veľká skupina spotrebiteľov, užívajúcich finančné služby len pre svoju osobnú spotrebu, ktorá je ľahko ovplyvniteľná a zraniteľná, keďže jej vedomosti a znalosti o fungovaní finančného trhu a o jeho rozličných službách nie sú dostatočné na to, aby mohli robiť kvalifikované a racionálne nezávislé rozhodnutia, nakoľko finančné služby sú im často ponúkané príliš komplikovaným a netransparentným spôsobom.
Návrh zákona  obsahuje  také opatrenia, ktoré povedú k vyššej ochrane finančných spotrebiteľov pri poskytovaní finančných služieb. Aj keď žiadnymi opatreniami nie je možné úplne odstrániť informačnú a odbornú nerovnováhu medzi poskytovateľmi finančných služieb a ich klientmi z radov spotrebiteľov, inštitucionalizáciou ochrany práv spotrebiteľa pri poskytovaní finančných služieb je možné vytvoriť účinnú protiváhu proti ekonomicky prirodzeným záujmom finančných inštitúcií. Pre celkové zdravé fungovanie finančného trhu tak bude prínosom, keď popri fungujúcom dohľade nad podnikaním finančných inštitúcií budú existovať rovnako fungujúce inštitúty ochrany práv a záujmov spotrebiteľov na finančnom trhu. Základným cieľom návrhu zákona je vytvoriť právny rámec pre existenciu a efektívne fungovanie takýchto inštitútov.
V záujme vytvorenia potrebnej rovnováhy medzi ochranou záujmov finančných inštitúcií a férovej hospodárskej súťaže na strane jednej a ochranou spotrebiteľa finančných služieb na strane druhej, návrh zákona ustanovuje inštitucionálny rámec ochrany práv spotrebiteľa na finančnom trhu. Tento rámec predstavuje komplexný súbor inštitúcií na ochranu práv a oprávnených záujmov finančných  spotrebiteľov, ktorí vstúpili alebo potenciálne môžu vstúpiť do vzťahov s finančnými inštitúciami poskytujúcimi na finančnom trhu svoje služby. Návrh zákona ustanovuje, že inštitucionálny rámec ochrany spotrebiteľa na finančnom trhu budú tvoriť:
a)	Úrad na ochranu finančného spotrebiteľa (ďalej len „úrad“) ako inštitúcia zriadená na účel vybavovania podnetov finančných spotrebiteľov voči finančným inštitúciám a na účel vykonávania inšpekčnej činnosti nad dodržiavaním práv finančných spotrebiteľov a povinností finančných inštitúcií a 
b)	Národná akadémia finančného vzdelávania ako inštitúcia podieľajúca sa na finančnom vzdelávaní a vykonávajúca osobitné finančné vzdelávanie.

c)	, Fond ochrany vkladov, ktorý na základe osobitného predpisu (zákon o ochrane vkladov) sústreďuje peňažné príspevky bánk a pobočiek zahraničných bánk na poskytovanie náhrad za vklady uložené v bankách a v pobočkách zahraničných bánk a nakladá s nimi v súlade s týmto osobitným predpisom,
d)	Garančný fond investícií, ktorý na základe osobitného predpisu (zákon o cenných papieroch) sústreďuje peňažné príspevky poskytovateľov investičných služieb na poskytovanie náhrad za nedostupný klientsky investičný majetok a nakladá s nimi v súlade s týmto osobitným predpisom.

Existujúci Fond ochrany vkladov, Garančný fond investícií a Slovenská asociácia poisťovateľov,  ktoré v súčasnosti  svoju činnosť vykonávajú v súlade s osobitnými predpismi, na základe ktorých boli zriadené a ktoré vykonávajú činnosti súvisiace s ochranou finančného spotrebiteľa, nebudú týmto zákonom dotknuté  (zmenou právnej formy ani právnej subjektivity) a tiež nebude dotknutá ich pôsobnosť podľa príslušných smerníc EÚ/ES.

V rámci súčasného inštitucionálneho zabezpečenia ochrany spotrebiteľa existuje Komisia na posudzovanie podmienok v spotrebiteľských zmluvách  (ďalej len „Komisia“) zriadená v pôsobnosti Ministerstva spravodlivosti SR  a Stály rozhodcovský súd (ďalej len „SRS“). 

Právnym základom zriadenia Komisie je  § 26a zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona NR SR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov a následne  vyhláška Ministerstva spravodlivosti SR č.  406/2008 Z. z. o zložení, rozhodovaní, organizácii práce a postupe komisie na posudzovanie podmienok v spotrebiteľských zmluvách. Komisia posudzuje podnety od občanov na všeobecné zmluvné podmienky, ktoré sú v rozpore so zákonom, rieši veci aj z vlastného podnetu, preposiela zistenia na spotrebiteľské organizácie, ktoré môžu iniciovať súdne alebo správne konanie v mene spotrebiteľov. V Komisii sú zastúpení zamestnanci Ministerstva spravodlivosti SR, Ministerstva financií SR, Ústredného inšpektorátu Slovenskej obchodnej inšpekcie a Ministerstva hospodárstva SR.

 SRS je zriadený podľa § 67 zákona č. 510/2002 Z. z.  o platobnom styku a o zmene a o doplnení niektorých zákonov, ktorý ukladá bankám alebo ich záujmovému združeniu zriadiť rozhodcovský súd, ktorý bude mať právomoc rozhodovať spory v platobnom styku. Rozhodovanie týchto sporov zabezpečuje Komora pre rozhodovanie sporov z platobného styku. Dňa 1. januára 2004 sa na základe rozhodnutia Slovenskej bankovej asociácie SRS rozšíril  o Komoru pre rozhodovanie sporov z iných obchodno-právnych alebo občianskoprávnych vzťahov. 

Zámerom zákona o ochrane finančného spotrebiteľa je zatiaľ dočasne ponechať súčasné fungovanie Komisie a SRS spolu s úradom, aj keď sa niektoré ich funkcie budú prekrývať, následne vyhodnotiť ich pôsobenie a na základe výsledkov vyhodnotenia pristúpiť, resp. prijať kroky k zrušeniu, resp. ponechaniu pôsobenia Komisie. 

Nakoľko jednotlivé články návrhu zákona budú mať vplyv aj na iné právne predpisy z oblasti ochrany spotrebiteľa, ako aj na právne predpisy upravujúce oblasť finančného trhu, návrh zákona obsahuje novely príslušných právnych predpisov upravujúcich relevantnú oblasť finančného trhu vo vzťahu k doterajšej úprave ochrany spotrebiteľa (napr. zákona č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa a o zmene zákona NR SR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov). Ide o špeciálnu právnu úpravu, pričom pôsobnosť uvedených zákonov zostáva zachovaná aj vo vzťahu k finančným spotrebiteľom.

	Dopad návrhu zákona na štátny rozpočet na zamestnanosť, na tvorbu pracovných miest a organizačné zabezpečenie. je vyčíslený v doložke finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov, vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.

	Prijatie navrhovaného zákona nebude mať dopad na životné prostredie, rozpočty vyšších územných celkov a rozpočty obcí.
 
	Predkladaný návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, zákonmi Slovenskej republiky, ako aj medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná. 

Návrh zákona je súčasťou postupov Slovenskej republiky v rámci zapájania sa do Lisabonského procesu prostredníctvom pridružovania k jednotlivým stratégiám a politikám EÚ.