Príloha č. 8
k nariadeniu vlády č. .../2006 Z. z.

MINIMÁLNE POŽIADAVKY NA SLOVNÚ KOMUNIKÁCIU

1.	Všeobecne
1.1	Slovná komunikácia je hovorená správa oznámená ľudským alebo syntetickým hlasom, obsahujúca vopred určené slová.
1.2	Slovná komunikácia medzi hovorcom alebo vysielačom a jedným alebo viacerými poslucháčmi sa má uskutočniť formou krátkych textov, viet, skupín slov alebo jednotlivých slov.
1.3	Hovorené správy majú byť krátke, jednoduché a zrozumiteľné. Vyjadrovacia schopnosť hovorcu a sluchová schopnosť poslucháča  zabezpečuje spoľahlivú slovnú komunikáciu.
1.4	Slovná komunikácia je
a)	priama, prostredníctvom ľudského hlasu,
b)	nepriama, prostredníctvom ľudského alebo syntetického hlasu, ktorý je vysielaný vhodnými prostriedkami.
2.	Osobitné pravidlá používania
2.1	Komunikujúce osoby, ktoré dobre ovládajú používaný jazyk sú schopné správne vyslovovať a správne porozumieť hovorenej správe a  sú schopné na základe tejto správy správať sa vhodným spôsobom so zreteľom na bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci.
2.2	Ak sa slovná komunikácia použije namiesto ručných signálov alebo spolu s ručnými signálmi, použijú sa tieto určené slová:

- štart 	naznačiť začiatok príkazu,	
- stop 	prerušiť alebo ukončiť pohyb,	
- koniec 	zastaviť činnosť,	
- zdvihni 	zdvihnúť bremeno vyššie,	
- spusti 	spustiť bremeno nižšie,	
- vpred 	 	na koordináciu so zodpovedajúcimi ručnými signálmi,	
- vzad			
- vpravo	 		
- vľavo	 		
- pozor 	na núdzové zastavenie,	
- rýchlo 	zrýchliť pohyb z dôvodu bezpečnosti.