N á v r h

Zákon
z ...... 2001

o majetku vyšších územných celkov

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

PRVÁ ČASŤ

Úvodné ustanovenia

§ 1
Predmet zákona

	Tento zákon upravuje majetok vyššieho územného celku a majetkové postavenie vyššieho územného celku a ustanovuje, ktoré veci z majetku vo vlastníctve Slovenskej republiky (ďalej len „majetok štátu“) prechádzajú do vlastníctva vyššieho územného celku.

§ 2
Majetok vyššieho územného celku

Majetok vyššieho územného celku tvoria nehnuteľné veci a hnuteľné veci, pohľadávky a iné majetkové práva, ktoré sú vo vlastníctve vyššieho územného celku podľa tohto zákona alebo ktoré nadobudne vyšší územný celok do vlastníctva na základe tohto zákona alebo osobitného zákona alebo vlastnou činnosťou.

DRUHÁ ČASŤ

Prechod majetku štátu do vlastníctva vyššieho územného celku

§ 3

(1) Do vlastníctva vyššieho územného celku prechádzajú z majetku štátu veci v správe

a)	právnických osôb, ku ktorým prechádza zriaďovateľská funkcia na vyšší územný celok podľa osobitných predpisov),
b)	zriaďovateľov stredísk praktického vyučovania a stredísk odbornej praxe bez právnej subjektivity v užívaní týchto stredísk, ku ktorým prechádza zriaďovateľská funkcia podľa osobitného predpisu) na vyšší územný celok,
c)	zriaďovateľov zariadení sociálnych služieb bez právnej subjektivity v užívaní týchto zariadení, ku ktorým prechádza zriaďovateľská funkcia podľa osobitného predpisu) na vyšší územný celok.

(2) Do vlastníctva vyššieho územného celku prechádzajú z majetku štátu aj veci v správe právnických osôb, ak ústredný orgán štátnej správy alebo príslušný orgán miestnej štátnej správy prevedie zriaďovateľskú funkciu k týmto právnickým osobám na vyšší územný celok dohodou alebo ak tak ustanoví osobitný predpis, pričom na tento prechod a na tento majetok sa použijú ustanovenia § 4 a 5 primerane.

§ 4

(1) Na vyšší územný celok prechádzajú z majetku štátu

a)	pohľadávky a iné majetkové práva v správe právnických osôb uvedených 
1.	v § 3 ods. 1 písm. a),
2.	v § 3 ods. 1 písm. b) a c) súvisiace s činnosťou stredísk praktického vyučovania, stredísk odbornej praxe a zariadení sociálnych služieb bez právnej subjektivity, 
b)	záväzky súvisiace s majetkom, ktorý prechádza do majetku vyššieho územného celku podľa § 3 ods. 1, a to do výšky nadobudnutého majetku.

(2) Na vyšší územný celok neprechádzajú

a)	záväzky na úhradu za dodávky tovarov, prác a iných výkonov prevzaté správcom majetku štátu súvisiace s majetkom, ktorý prechádza do vlastníctva vyššieho územného celku podľa § 3 ods. 1, ktoré sú po lehote splatnosti a neboli uhradené ku dňu prechodu majetku štátu na vyšší územný celok podľa tohto zákona,
b)	záväzky na úhradu povinných peňažných plnení podľa osobitných predpisov), ktoré bol povinný uhradiť správca majetku štátu podľa osobitných predpisov4) do nadobudnutia účinnosti tohto zákona.

§ 5

(1) Majetok štátu podľa § 3 ods. 1 prechádza do vlastníctva vyššieho územného celku, na území ktorého sa nachádza. Majetok štátu podľa § 3 ods. 2 prejde do vlastníctva vyššieho územného celku, na území ktorého sa nachádza, ak osobitný predpis neustanoví inak.

(2) Odovzdávajúci subjekt, ktorý do dňa prechodu majetku štátu mal tento majetok štátu v správe a ktorý podľa tohto zákona prechádza na vyšší územný celok, spíše písomný protokol s príslušným vyšším územným celkom o odovzdaní takéhoto majetku najneskôr do šiestich mesiacov odo dňa prechodu majetku štátu podľa tohto zákona. Protokol obsahuje presné vymedzenie a hodnotu odovzdávaného majetku vedenú v účtovníctve podľa osobitného predpisu), súvisiace majetkové práva a záväzky ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto zákona; ak ide o nehnuteľnosť protokol obsahuje aj údaje katastra nehnuteľností podľa osobitného predpisu). Protokol podpisuje štatutárny orgán subjektu, ktorý mal v správe majetok štátu prechádzajúci podľa tohto zákona na vyšší územný celok a štatutárny orgán vyššieho územného celku.

(3) Vyšší územný celok je povinný do 12 mesiacov odo dňa nadobudnutia majetku štátu podať na príslušnom katastri nehnuteľností návrh na zápis vlastníckeho práva k tomuto majetku podľa osobitných predpisov).

TRETIA ČASŤ

Majetkové postavenie vyššieho územného celku 

§ 6

(1) Vyšší územný celok je právnickou osobou, ktorá vlastní majetok a samostatne s ním hospodári v súlade s týmto zákonom.

(2) Vyšší územný celok môže zveriť svoj majetok do správy rozpočtovej organizácii alebo príspevkovej organizácii, ktorú zriadil podľa osobitného predpisu) (ďalej len „správca“). Pod správou majetku vyššieho územného celku sa rozumie oprávnenie majetok vyššieho územného celku držať, užívať, brať úžitky a nakladať s ním v súlade s týmto zákonom a zásadami hospodárenia s majetkom vyššieho územného celku.

(3) Vyšší územný celok môže svoj majetok vložiť ako vklad do obchodnej spoločnosti alebo môže zo svojho majetku založiť inú právnickú osobu).

(4) Majetok, ktorý vyšší územný celok nadobudol podľa § 3 a ktorý ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto zákona slúžil na vyučovací proces a činnosť s ním bezprostredne súvisiacu, na zabezpečenie sociálnej pomoci a zdravotnej starostlivosti môže vyšší územný celok zveriť do správy správcovi.

(5) Vyšší územný celok  a správca môžu na základe zmluvy užívať aj majetok obce) alebo majetok štátu).

(6) Všetky právne úkony spojené s nakladaním s majetkom vyššieho územného celku musia mať písomnú formu, inak sú neplatné.

Hospodárenie s majetkom vyššieho územného celku

§ 7

(1) Vyšší územný celok a správca sú povinní hospodáriť s majetkom vyššieho územného celku v prospech rozvoja vyššieho územného celku, jeho obyvateľov a ochrany a tvorby životného prostredia.

(2) Vyšší územný celok a správca sú povinní majetok vyššieho územného celku zveľaďovať, chrániť a zhodnocovať, najmä sú povinní tento majetok

a)	udržiavať a užívať,
b)	chrániť pred poškodením, zničením, stratou alebo zneužitím, používať   všetky právne prostriedky na jeho ochranu, vrátane včasného uplatňovania svojich práv alebo oprávnených záujmov pred príslušnými orgánmi,
c)	viesť v účtovníctve podľa osobitného predpisu5).

§ 8

		(1) Vyšší územný celok je povinný zachovať účelové určenie majetku, ktorý nadobudol podľa § 3 ods. 1 tohto zákona a ktorý ku dňu nadobudnutia účinnosti tohto zákona slúžil na vyučovací proces a činnosť s ním bezprostredne súvisiacu a na zabezpečenie sociálnej pomoci alebo zdravotnej starostlivosti alebo ide o veci múzejnej hodnoty a galerijnej hodnoty.

(2) Povinnosť podľa odseku 1 sa skončí na základe 

a)	zrušenia školy alebo školského zariadenia po vyradení školy alebo školského zariadenia zo siete škôl alebo školských zariadení podľa osobitného predpisu),
b)	udelenia súhlasu príslušného orgánu na odňatie objektu zariadenia sociálnych služieb jeho účelu),
c)	zrušenia iného zariadenia ako uvedeného v písmenách a) a b) spôsobom ustanoveným osobitným predpisom),
d)	rozhodnutia zastupiteľstva vyššieho územného celku (ďalej len „zastupiteľstvo“), ak ide o hnuteľné veci, ktoré sú prebytočné alebo neupotrebiteľné.

(3) Ak prejde do vlastníctva vyššieho územného celku majetok podľa § 3 ods. 2, môže účelové určenie majetku ustanoviť osobitný predpis.

(4) Na majetok vyššieho územného celku uvedený v odseku 1 nemožno zriadiť záložné právo) ani zabezpečovací prevod práva), uskutočniť výkon rozhodnutia, konkurzné konanie a vyrovnacie konanie podľa osobitných predpisov).

§ 9

(1) Vyšší územný celok a správca sú povinní hospodáriť s majetkom vyššieho územného celku podľa tohto zákona a v súlade so zásadami hospodárenia s majetkom vyššieho územného celku, schválenými zastupiteľstvom.

(2) Zásady hospodárenia s majetkom vyššieho územného celku upravia najmä 

a)	práva a povinnosti správcov, 
b)	podmienky odňatia správy majetku vyššieho územného celku správcom,
c)	postup a podmienky prenechávania majetku vyššieho územného celku do užívania iným osobám,
d)	úkony správcov neuvedené v odseku 3, ktoré podliehajú schváleniu zastupiteľstvom,
e)	určenie hodnoty majetku, na ktorú sa pri nakladaní s takýmto majetkom vyžaduje schválenie zastupiteľstvom.

(3) Schváleniu zastupiteľstvom podliehajú tieto úkony:

a)	zmluvné prevody vlastníctva nehnuteľného majetku vyššieho územného celku,
b)	zmluvné prevody vlastníctva hnuteľného majetku vyššieho územného celku nad hodnotu určenú v zásadách podľa odseku 2,
c)	vklady nehnuteľného majetku vyššieho územného celku do majetku zakladaných alebo existujúcich obchodných spoločností,
d)	vklady iného majetku vyššieho územného celku ako majetku vyššieho územného celku uvedeného v písmene c) v hodnote určenej v zásadách podľa odseku 2 do majetku zakladaných alebo existujúcich obchodných spoločností,
e)	nakladanie s majetkovými právami vyššieho územného celku nad hodnotu určenú v zásadách podľa odseku 2.

ŠTVRTÁ ČASŤ

Spoločné, prechodné  a záverečné ustanovenia

§ 10

Vyšší územný celok sa pri nadobúdaní a nakladaní s majetkom riadi osobitnými predpismi), ak tento zákon neustanovuje inak.

§ 11

Spory, ktoré vzniknú pri prechode vlastníckeho práva, majetkových práv a záväzkov štátu na vyššie územné celky, rozhodujú súdy.

§ 12

	(1) Veci uvedené v § 3 ods. 1 prechádzajú do vlastníctva vyššieho územného celku dňom 1. januára 2002.

	(2) Veci uvedené v § 3 ods. 2 prechádzajú do vlastníctva vyššieho územného celku dňom uvedeným v dohode alebo dňom ustanoveným v osobitnom predpise.

§ 13

Tento zákon nadobúda účinnosť 1. januára 2002.