N Á R O D N Á   R A D A   S L O V E N S K E J   R E P U B L I K Y
III. volebné obdobie

Číslo: 1554/2005

1372
N á v r h

Výboru Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien

na vydanie

zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov 

Predkladá:    							Návrh uznesenia:
Výbor  Národnej rady Slovenskej republiky   
pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien                    Národná rada Slovenskej republiky
	schvaľuje
návrh Výboru Národnej rady                                                                                       Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov  a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov 

Bratislava október 2005

NÁRODNÁ RADA SLOVENSKEJ REPUBLIKY
III. volebné obdobie
_____________________________________________________________________________

Návrh
    
Zákon

z ......................2006,
  
ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 564/2001 Z. z.  o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých ďalších zákonov 

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

Zákon č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv v znení zákona č. 411/2002 Z. z., zákona č. 551/2003 Z. z., zákona č. 215/2004 Z. z., zákona č. 523/2004 Z. z. a zákona č. 618/2004 Z. z. sa mení a dopĺňa takto:

1.	V § 1 písmene a) sa po slovách „podieľa na ochrane“ vypúšťa slovo „základných“.

2.	V § 3 ods. 1 písmene c) sa po slovách „v oblasti verejnej správy“ bodka nahrádza čiarkou a dopĺňajú sa slová „alebo do práv a povinností fyzických osôb a právnických osôb v oblasti verejnej správy inak zasahujú.“

3.	V § 3 odseku 2 sa slová „štátnej správy súdov“ nahrádzajú slovami „orgánov riadenia a správy súdov“.

4.	V § 11 odseku 1 po slovách „boli porušené“ sa vypúšťa slovo „základné“.

5.	§ 12 sa dopĺňa odsekom 3, ktorý znie:
„(3) Verejný ochranca práv je pri vybavovaní podnetu oprávnený spracúvať7) osobné údaje v rozsahu osobných údajov o osobe, osobné údaje osobitnej kategórie 7ª) ako aj osobné údaje tvoriace fyzickú, fyziologickú, psychickú, mentálnu, ekonomickú, kultúrnu alebo sociálnu identitu aj bez súhlasu dotknutých osôb.“

Poznámka pod čiarou k odkazu 7 znie:
„7)  § 4 ods. 1 písm. a) zákona č. 428/2002 Z. z.“
Poznámka pod čiarou k odkazu 7a znie:
„7ª) § 8 ods. 1 a 2 zákona č. 428/2002 Z. z.“

6.	V § 13 odseku 3 sa po slovách „akej veci sa týka“ vkladá čiarka a slová „proti ktorému orgánu verejnej správy smeruje“.

7.	V § 13 odseku 4 sa na konci dopĺňajú nové vety, ktoré znejú:
„Ak si adresát nevyzdvihne výzvu podľa prvej vety do troch dní od jej uloženia na pošte, posledný deň tejto lehoty sa považuje za deň  doručenia, aj keď sa adresát o uložení nedozvedel.  V prípade, ak v podnete podávateľ uvedie len adresu  na elektronickú poštu, výzva  podľa prvej vety sa považuje  za doručenú  uplynutím troch dní odo dňa jej odoslania, aj  keď sa adresát o nej nedozvedel.“

8.	V § 14 odseku 3 sa po slovách „Ak verejný ochranca práv zistí“ vkladajú slová  „skutočnosti nasvedčujúce tomu“.

9.	V § 14 odseku 4 v prvej vete sa slovo „postúpi“ nahrádza slovami „môže postúpiť“.

10.	V § 15 odsek 1 znie:
„(1) Verejný ochranca práv podnet odloží, ak 
a)	vec, ktorej sa podnet týka, nepatrí do jeho pôsobnosti, 
b)	vec, ktorej sa podnet týka, prejednáva súd a nejde o prieťahy v konaní alebo ak 
už súd vo veci rozhodol,
c)	vec, ktorej sa podnet týka, preskúmava prokuratúra alebo vec, ktorej sa podnet týka už prokuratúra preskúmala,
d)	vo veci, ktorej sa podnet týka, koná alebo rozhoduje alebo o veci, ktorej sa podnet týka, už rozhodol príslušný orgán verejnej správy, ktorý nepatrí do pôsobnosti verejného ochrancu práv,
e)	podávateľ podnetu vezme svoj podnet späť alebo oznámi, že netrvá na ďalšom preskúmavaní alebo  
f)	náležitosti uvedené v § 13 odseku 4 neboli doplnené alebo spresnené v určenej lehote.“

11.	V § 15 ods. 2 písmeno a) znie: 
„a)  sa podnet netýka osoby, ktorá ho podala, pokiaľ nepredložila písomný súhlas dotknutej osoby na podanie podnetu alebo písomné plnomocenstvo vo veci,“
 
12.	§ 16 znie:
„(1) Podnet sa považuje za vybavený
a)	upovedomením podľa § 14 odsek 2, § 15, § 18, § 22 odsek 1, 
b)	oznámením a upovedomením podľa § 14 odsek 3,
c)	postúpením a upovedomením  podľa § 14 odsek 4,
d)	oznámením podľa § 19 a § 20.
  (2) Podnet sa považuje za vybavený aj v prípade, ak písomnosť o vybavení podnetu                 podľa odseku 1 sa adresátovi nepodarilo doručiť na adresu, ktorú v podnete alebo počas vybavovania podnetu uviedol.“

13.	V § 17 ods. 1 písmene b) sa za slovami „ktorej sa podnet týka“ dopĺňajú slová „a to aj v prípade, ak osobitný predpis obmedzuje právo nahliadať do spisov len pre vymedzený okruh subjektov.11ª)“

Poznámka pod čiarou k odkazu 11a znie:
„11ª) Napr. § 23 zákona č. 71/1967Zb., § 22 zákona č. 511/1992 Zb.“

14.	V § 17 ods. 2 sa v písmene d) po slovách „vysporiadať sa s dôkazmi, ktoré navrhne“  vypúšťajú slová „v odôvodnení rozhodnutia“.
 
15.	V § 17 sa za odsek 2 vkladá nový odsek 3, ktorý znie:
„(3) Orgány verejnej správy sú povinné umožniť oprávnenia podľa odseku 1 a vyhovieť žiadosti  verejného ochrancu práv podľa odseku 2 písmená a), b) a g) bezodkladne. Žiadosti verejného ochrancu práv podľa odseku 2 písmená c) až f) sú orgány verejnej správy povinné vyhovieť do dvadsiatich dní odo dňa jej doručenia.“

Doterajšie odseky 3 a 4 sa označujú ako odseky  4 a 5.

16.	§ 17 sa dopĺňa novými odsekmi 5, 6 a 7, ktoré znejú:
   „(5) Nadriadený orgán verejnej správy, a ak takého niet vláda Slovenskej republiky                    podľa odseku 5 sú povinní oznámiť verejnému ochrancovi práv do dvadsiatich dní                         odo dňa doručenia jeho vyrozumenia opatrenia, ktoré vo veci prijali.
     (6) Ak verejný ochranca práv považuje opatrenia vykonané podľa odseku 6                                za nedostatočné, oznámi túto skutočnosť národnej rade alebo ňou poverenému orgánu.
     (7) Pri vybavovaní podnetu je verejný ochranca práv oprávnený nahliadať, robiť si výpisy, odpisy a kópie i zo spisov v súdnom konaní 12ª) a v konaní orgánov činných v trestnom konaní vo veciach spadajúcich do pôsobnosti verejného ochrancu práv, ak je to potrebné pre riadne vybavenie podnetu. Ustanovenia § 17 odseku 1 a 2 písmená a) až e) sa vzťahujú primerane.“

Poznámka pod čiarou k odkazu 12a znie:
„12ª) zákon č. 99/1963 Zb., zákon č. 141/1961 Zb.“

17.	V § 18 sa po slovách „nie je preukázané porušenie“ vypúšťa slovo „základných“.  

18.	V § 19 odseku 1 sa po slovách „je preukázané porušenie“ vypúšťa slovo „základných“,  po slove „práv“ sa spojka „a“ nahrádza spojkou „alebo“ a slovo „návrhom“ sa nahrádza slovami „výzvou na prijatie“.

19.	V § 19 odseku 2 sa slová „30 dní“ nahrádzajú slovami „dvadsiatich dní“ a slovo „návrhu“ sa nahrádza slovami „výzvy na prijatie“.

20.	§ 19  sa dopĺňa odsekmi  4 a 5,  ktoré znejú:
„(4) Nadriadený orgán verejnej správy proti ktorému podnet smeruje, ak takého orgánu niet, vláda Slovenskej republiky podľa odseku 3 sú povinní oznámiť verejnému ochrancovi práv                         do dvadsiatich  dní odo dňa doručenia jeho vyrozumenia opatrenia, ktoré vo veci prijali. 
  (5) Ak verejný ochranca práv považuje opatrenia vykonané podľa odseku 4                                  za nedostatočné, oznámi túto skutočnosť  národnej rade alebo ňou poverenému orgánu.“

21.	V § 20 odseku 2 sa po slovách „verejného ochrancu práv“ dopĺňajú slová „do dvadsiatich dní odo dňa  doručenia vyrozumenia“.

22.	§ 20 sa dopĺňa odsekmi 4 a 5, ktoré znejú:
„(4) Nadriadený orgán verejnej správy, a ak takého niet vláda Slovenskej republiky  podľa odseku 3 sú povinní oznámiť verejnému ochrancovi práv do dvadsiatich dní odo dňa doručenia jeho vyrozumenia opatrenia, ktoré vo veci prijali.
  (5) Ak verejný ochranca práv považuje opatrenia vykonané podľa odseku 4                                   za nedostatočné, oznámi túto skutočnosť  národnej rade alebo ňou poverenému orgánu.“

23.	V § 21 odseku 1 sa po slove „porušuje“ vypúšťa slovo „základné“  a po slove „práv“ sa spojka „a“ nahrádza spojkou „alebo“ .

24.	V § 21 odseku 2 sa slovo „tridsiatich“ nahrádza slovom „dvadsiatich“.

25.	V § 22 odseku 1 sa po slovách „osobu, ktorej“ vypúšťa slovo „základných“ a po slove „práv“ sa spojka „a“ nahrádza na spojkou „alebo“ .

26.	V § 23 odseku 1 sa po slovách „o dodržiavaní“ vypúšťa slovo „základných“ .

27.	V § 23 odseku 2 sa po slovách „internetu a“ dopĺňajú slová „dá k dispozícii na zverejnenie do“.

28.	Doterajší text § 24 sa označuje ako odsek 2 a dopĺňa sa odsekom 1, ktorý znie:
„(1) Verejný ochranca práv je oprávnený zúčastňovať sa na schôdzi národnej rady a jej orgánov, ak ide o veci dotýkajúce sa jeho pôsobnosti, a to aj ak je schôdza neverejná. Ak požiada o slovo, bude mu udelené.“

29.	V § 24 sa po slove „porušenie“ vypúšťa slovo „základného“.

30.	§ 25 znie:
„Verejný ochranca práv pri výkone svojej pôsobnosti spolupracuje s príslušnými orgánmi verejnej správy a prokuratúry. Verejný ochranca práv môže spolupracovať aj s inými subjektmi  pôsobiacimi v oblasti ochrany práv a slobôd.“

31.	V § 27 sa za odsek 5 vkladá nový odsek 6, ktorý znie:
„(6) Náklady na činnosť verejného ochrancu práv a jeho kancelárie sa zabezpečujú                                    zo samostatnej kapitoly štátneho rozpočtu.“ 

Doterajší odsek 6 sa označuje ako odsek 7.

32.	V § 29 sa dopĺňa: „Zákon č............. nadobúda účinnosť 1. februára 2006."

     Príloha k zákonu znie:
„PRÍL. 
PLATOVÝ PORIADOK KANCELÁRIE VEREJNÉHO OCHRANCU PRÁV

CHARAKTERISTIKY  PLATOVÝCH  TRIED ŠTÁTNEHO ZAMESTNANCA
V KANCELÁRII VEREJNÉHO OCHRANCU PRÁV

8. PLATOVÁ TRIEDA
Funkcia: hlavný radca
Kvalifikačné predpoklady: vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa a osobitný kvalifikačný predpoklad, ak je ustanovený osobitným predpisom.

8..1	Odborná koordinačno-metodická činnosť pri zabezpečovaní činností Kancelárie verejného ochrancu práv. 
8.02     Systémová príprava a vypracúvanie návrhov, vypracovanie analýz, stanovísk 
	a komplexných informácií pre činnosť verejného ochrancu práv. 
8.03	   Koncepčná, koordinačná a kontrolná činnosť vrátane tvorby interných právnych 
predpisov vo vecne vymedzenej oblasti. 
8.04	   Vnútorná kontrola plnenia úloh Kancelárie verejného ochrancu práv. Kontrola 
	vybavovania sťažností, oznámení, petícií a podnetov. 
8.05     Kontrola dodržiavania všeobecne záväzných právnych predpisov a opatrení vydaných 
	na ich základe. 
8.06	     Plnenie a zabezpečovanie úloh spojených s uplatňovaním štátnozamestnaneckých 
	vzťahov. 
8.07     Zabezpečenie ďalšieho vzdelávania a zvyšovania kvalifikácie pracovníkov Kancelárie 
	verejného ochrancu práv. 

9. PLATOVÁ TRIEDA
Funkcia: štátny radca 
Kvalifikačné predpoklady: vysokoškolské vzdelanie druhého stupňa a osobitný kvalifikačný predpoklad, ak je ustanovený osobitným predpisom.

9.01 Tvorba a realizácia systému ochrany práv a slobôd z hľadiska pôsobnosti verejného
 ochrancu práv v nadväznosti na ďalšie zložité a rozsiahle systémy v oblasti 
medzinárodnej spolupráce. 
9.02 Koordinačná, metodická a kontrolná odborná činnosť súvisiaca s tvorbou a prípravou 
	odborných podkladov a výstupov činností verejného ochrancu práv aj 
	s medzinárodným dosahom. 
9.03 Koncepčná, koordinačná a kontrolná činnosť v oblasti vybavovania sťažností a petícií 
	občanov ako aj ich priame vybavovanie aj s medzinárodným dosahom. 
9.04 Tvorba návrhov legislatívnej politiky mimoriadnej dôležitosti v oblasti ochrany práv 
	a slobôd, ako aj posudzovanie a tvorba návrhov zákonov súvisiacich s postavením 
	verejného ochrancu práv v systéme orgánov štátu. 
9.05 Koordinačná, analytická a koncepčná činnosť na úseku rozpočtovania a financovania, 
	príprava návrhov rozpočtov vrátane kontrolnej činnosti, prípravy a realizácie 
	kontrolných akcií v oblasti hospodárenia s prostriedkami štátneho rozpočtu, 
	prostriedkami zo zahraničia a majetku štátu, rozvoja a materiálno-technického 
	zabezpečenia Kancelárie verejného ochrancu práv. 
9.06 Plnenie a zabezpečenie úloh spojených s uplatňovaním štátno-zamestnaneckých vzťahov 
	a úloh spojených s organizačným zabezpečením činnosti služobného úradu 
	s celoštátnou pôsobnosťou. 
9.07 Dodržiavanie plnenia schválenej systemizácie, obsadzovania a uvoľňovania štátno-
	zamestnaneckých miest v služobnom úrade, tvorba koncepcie zamestnaneckých 
	vzťahov v štátnej  službe a pri výkone práce vo verejnom záujme vrátane 
	odmeňovania.“

Čl. II

Zákon č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení zákona č.  215/2002 Z. z. a zákona č. 527/2003 Z. z. sa dopĺňa takto:

V § 23 odsek 2 sa na konci dopĺňa veta, ktorá znie: „Správny orgán je povinný umožniť nazerať do spisov verejnému ochrancovi práv v súvislosti s výkonom jeho pôsobnosti. ª)“  

Poznámka pod čiarou znie:
„ª) zákon č. 564/2001 Z. z.“

Čl. III

Zákon č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení zákona č. 102/1993 Z. z., zákona č. 165/1993 Z. z., zákona č. 253/1993 Z. z., zákona č. 254/1993 Z. z., zákona č. 172/1994 Z. z., zákona č. 187/1994 Z. z., zákona č. 249/1994 Z. z., zákona č. 367/1994 Z. z., zákona č. 374/1994 Z. z., zákona č. 58/1995 Z. z., zákona č. 146/1995 Z. z., zákona č. 304/1995 Z. z., zákona č. 386/1996 Z. z., zákona č. 12/1998 Z. z., zákona č. 219/1999 Z. z., zákona č. 367/1999 Z. z., zákona č. 240/2000 Z. z., zákona č. 493/2001 Z. z., zákona č. 493/2001 Z. z., zákona č. 493/2001 Z. z., zákona č. 215/2002 Z. z., zákona č. 233/2002 Z. z., zákona č. 291/2002 Z. z., zákona č. 526/2002 Z. z., zákona č. 114/2003 Z. z., zákona č. 609/2003 Z. z., zákona č. 609/2003 Z. z., zákona č. 191/2004 Z. z., zákona č. 215/2004 Z. z., zákona č. 350/2004 Z. z., zákona č. 443/2004 Z. z., zákona č. 523/2004 Z. z., zákona č. 679/2004 Z. z., zákona č. 68/2005 Z. z., zákona č. 679/2004 Z. z. sa dopĺňa takto:

1.	§ 22 sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie:
„(4) Správca dane je povinný umožniť nazeranie do spisov verejnému ochrancovi práv v súvislosti s výkonom jeho pôsobnosti.ª)“ 

Poznámka po čiarou znie:
„ª) zákon č. 564/2001 Z. z.“

2.	V § 23 ods. 5 sa za písmeno zf) vkladá nové písmeno zg), ktoré znie:
   „zg) verejnému ochrancovi práv.“

Čl. IV

Zákon č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení
niektorých zákonov v znení zákonov č. 747/2004 Z. z., zákona č. 171/2005 Z. z. a zákona                      č. 266/2005 Z. z. sa dopĺňa takto:

V § 9 ods. 1 sa za písmeno c) vkladá nové písmeno d), ktoré znie:
„d) Kancelária verejného ochrancu práv,“

 Doterajšie písmená d) až l) sa označujú ako písmená e) až m) .

Čl. V

Predseda Národnej rady Slovenskej republiky sa splnomocňuje, aby v Zbierke zákonov Slovenskej republiky vyhlásil úplné znenie zákona č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv ako vyplýva zo zmien a doplnení vykonaných zákonom č. 411/2002 Z. z., zákonom                   č. 551/2003 Z. z., zákonom č. 215/2004 Z. z., zákonom č. 523/2004 Z. z., zákonom č. 618/2004 Z. z.  a týmto zákonom.

Čl. VI

Tento zákon nadobúda účinnosť 1. februára 2006.

D ô v o d o v á   s p r á v a

Všeobecná časť

Právnym predpokladom vzniku nového ústavného orgánu verejného ochrancu práv bolo prijatie ústavného zákona č. 90/2001 Z. z. z 23. februára 2001, ktorým sa mení a dopĺňa Ústava Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. v  znení  neskorších  predpisov. Do ôsmej hlavy Ústavy Slovenskej republiky bol zaradený druhý oddiel s názvom „VEREJNÝ OCHRANCA PRÁV“ s čl. 151a. Na základe toho Národná rada Slovenskej republiky prijala zákon                  č. 564/2001 Z. z. o verejnom ochrancovi práv, ktorý ustanovil podrobnosti o voľbe a odvolávaní verejného ochrancu práv, o jeho pôsobnosti, o podmienkach výkonu jeho funkcie, o spôsobe právnej ochrany a o uplatňovaní práv fyzických a právnických osôb. Dňa 19. marca 2002 v tajnom hlasovaní zákonodarného zboru bol zvolený prvý verejný ochranca práv. Historicky prvý verejný ochranca práv v Slovenskej republike sa ujal funkcie zložením sľubu do rúk predsedu Národnej rady Slovenskej republiky dňa 27. marca 2002.
Vytvorenie inštitútu verejného ochrancu práv bolo jednou z podmienok, ktoré Slovenská republika potrebovala splniť pre svoj vstup do Európskej únie. Inštitút verejného ochrancu práv a budovanie jeho úradu boli pre Slovenskú  republiku výzvou najmä z dôvodu jeho významu v kontexte novej Európy, kde je ochrana ľudských  práv a základných slobôd  považovaná za jednu z najdôležitejších priorít.
Verejný ochranca práv doplnil sústavu orgánov ochrany základných práv a slobôd v Slovenskej republike. Má v systéme ochrany presne vymedzené svoje miesto, kompetencie, prostriedky a spôsoby i formy apelácie k orgánom verejnej správy. Verejný ochranca práv sa  za krátku existenciu inštitútu v Slovenskej republike pevne etabloval do systému mimosúdnej právnej ochrany. V priebehu viac ako troch rokov sa v Slovenskej republike podarilo vybudovať funkčnú právnu inštitúciu, ktorá realizuje svoju činnosť bez akéhokoľvek  politického zasahovania. 
Pôsobnosť verejného ochrancu práv podľa zákona o verejnom ochrancovi práv nie je zameraná na ochranu právneho poriadku Slovenskej republiky ako takého. Verejný ochranca práv sa venuje podnetom fyzických osôb a právnických osôb, ktoré sa  dotýkajú konkrétnych oblastí verejnej správy, sleduje spravodlivosť a zákonnosť ich rozhodnutí vo vzťahu k jednotlivcovi, ktorý má pocit krivdy. Ide o ochranu subjektívnych práv.
Pri svojej činnosti sa verejný ochranca práv riadi Ústavou Slovenskej republiky a celým právnym poriadkom, z čoho pre neho vyplýva povinnosť, aby kontroloval orgány verejnej správy, či tieto pri svojej činnosti, pri svojom konaní, rozhodovaní postupujú                      v súlade s ústavou, zákonmi, ale aj princípmi demokratického a právneho štátu. Tiež skúma, či orgány verejnej správy sú činné, či nečinné. Je kontrolným orgánom vo vzťahu k orgánom verejnej správy a svoje povinnosti uskutočňuje nielen v súlade so zákonom, ale aj v súlade                           so základnými zásadami etiky. Koná predovšetkým na základe podnetu, ale je mu daná  možnosť konať i z vlastnej iniciatívy.
 	Pri posudzovaní podnetov, na ktoré sa nevzťahuje pôsobnosť verejného ochrancu práv, treba rozlišovať pôsobnosť vo vzťahu k orgánom verejnej správy a pôsobnosť vo vzťahu k základným právam a slobodám. Vymedzenie orgánov verejnej správy, na ktoré sa pôsobnosť verejného ochrancu práv vzťahuje, považujeme  v súčasnosti za dostatočné.
Vymedzenie pôsobnosti verejného ochrancu práv len k základným právam a slobodám sa na základe poznatkov z doterajšieho pôsobenia verejného ochrancu práv javí určitým spôsobom  ako obmedzujúce. Preto  sa navrhuje rozšírenie  pôsobnosti verejného ochrancu práv na celú „maladministráciu“ obdobne ako tomu je podľa článku 195 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva v prípade Európskeho ombudsmana ako aj v prípade ďalších  členských krajín Európskej únie.
Verejný ochranca práv v Slovenskej republike je typom parlamentného ombudsmana, preto sa navrhuje, aby Národná rada Slovenskej republiky ako najvyšší orgán Slovenskej republiky bola posledným článkom kontroly v prípade nerešpektovania povinností orgánov verejnej správy pri ochrane práv a slobôd fyzických osôb a právnických osôb.   
Keďže od včasnosti poskytnutia potrebných podkladov závisí jeden z prioritných cieľov, a to služba pre každú fyzickú osobu a právnickú osobu bez zbytočných prieťahov, navrhuje sa ustanovené povinnosti orgánov verejnej správy poskytovať informácie, vysvetlenia a stanoviská ku skutkových a právnym otázkam verejnému ochrancovi práv a ďalšie zákonné povinnosti plniť si v lehote do 20 dní od doručenia jeho žiadosti.
Ďalšie návrhy sa dotýkajú najmä procesnej činnosti, spracúvania osobných údajov, doplnenia oprávnenia zúčastniť sa schôdze Národnej rady Slovenskej republiky vo veciach jeho pôsobnosti, vrátenia samostatnej kapitoly v štátnom rozpočte. Hlavným cieľom novelizácie je zabezpečiť účinnejšiu a efektívnejšiu ochranu práv a slobôd fyzických osôb a právnických osôb.
Navrhovaná zmena nemá dopad na štátny rozpočet. 
Návrh zákona nemá vplyv na životné prostredie. 
Návrh zákona neovplyvní zamestnanosť  a nevyžiada si zvýšenie počtu pracovníkov.

Osobitná časť

K Čl. I bod 1
Navrhuje sa  rozšírenie pôsobnosti verejného ochrancu práv na celú „maladministráciu“, obdobne ako v prípade Európskeho ombudsmana ako aj členských krajín Európskej únie.
Navrhuje sa, aby sa verejný ochranca práv podieľal na ochrane práv a slobôd fyzických osôb a právnických osôb  pri  konaní, rozhodovaní  alebo nečinnosti orgánov verejnej správy,  ak  je  ich konanie, rozhodovanie alebo nečinnosť v rozpore s právnym poriadkom alebo princípmi demokratického a právneho štátu, a tým prispieval k ochrane základných práv a slobôd. Navrhovaná úprava je  premietnutím návrhu opatrenia z troch Správ o činnosti verejného ochrancu práv, ktoré Národná rada Slovenskej republiky zobrala na vedomie, posledný raz uznesením č. 1666 z 26. mája 2005.

K Čl. I bod 2
§ 3 ods. 2 ustanovuje, na ktoré orgány verejnej správy sa pôsobnosť verejného ochrancu práv nevzťahuje. Vzhľadom na to, že súčasne platné znenie § 3 ods. 1 písm. c) vymedzuje orgány verejnej správy v pôsobnosti verejného ochrancu práv s podmienkou, že  majú rozhodovaciu právomoc, orgánmi verejnej správy vylúčené z právomoci verejného ochrancu práv sú aj iné ako uvedené v § 3 ods. 2. Podávatelia podnetov sa domáhajú preskúmania konania aj orgánov verejnej správy, ktoré nedisponujú rozhodovacou právomocou, zasahujú však z pozície štátu do ich  práv a slobôd.

K Čl. I bod 3
Navrhovaná úprava upravuje pojmy v súlade s novou právnou úpravou v danej oblasti, a to zákonom č. 757/2004 Z.z. o súdoch a o zmene a doplnení niektorých zákonov.
               
K Čl. I bod 4
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona.  

K Čl. I bod 5
Navrhovaná úprava zabezpečuje uplatnenie zákona č. 428/2002 Z. z. v znení neskorších predpisov pri činnosti verejného ochrancu práv.

K Čl. I bod 6
Medzi obligatórne obsahové náležitosti podnetu sa navrhuje doplniť skutočnosť nevyhnutne potrebnú pre vybavovanie podnetu, a to určenie proti konaniu, rozhodovaniu, či nečinnosti  ktorého  orgánu verejnej správy podnet smeruje. 

K Čl. I bod 7 
Vzhľadom na praktické problémy pri doručovaní písomností sa navrhuje právna úprava analogická s právnou úpravou v iných právnych odvetviach napr. občianskom a správnom.

K Čl. I bod 8
Verejný ochranca práv aj napriek využitiu zákonných oprávnení, nie vo všetkých prípadoch  môže  preukázateľne zistiť, že v uvedených miestach je nezákonne držaná osoba. Rozširuje sa pôsobnosť verejného ochrancu práv v záujme ochrany práv osôb s obmedzenou osobnou slobodou už v prípade zistenia skutočností nasvedčujúcich na nezákonný postup vo veci.

K Čl. I bod 9
Verejnému ochrancovi práv podľa navrhovaného znenia bude  priznaná  možnosť riešiť vec, ktorá mu patrí do pôsobnosti podľa súčasnej právnej úpravy aj v takomto prípade.

K Čl. I bod 10
Verejný ochranca práv by mal obligatórne podnet odložiť, ak vo veci koná alebo konal a rozhodoval orgán verejnej správy, ktorý nepatrí do jeho pôsobnosti, rovnako by mal postupovať, ak ho podávateľ podnetu o to požiada. 

K Čl. I bod 11
Doterajšie písm. a) sa navrhuje ako obligatórny dôvod odloženia (viď bod10).
Nepredloženie písomného súhlasu dotknutej osoby na podanie podnetu alebo písomného plnomocenstva sa navrhuje  ako dôvod fakultatívneho odloženia podnetu najmä v prípadoch, keď osoba, o porušenie práv alebo slobôd ktorej v podnete ide, nemá záujem na jej riešení. Navrhovaná úprava je obdobná právnej úprave v Českej republike.

K Čl. I bod 12
Podľa súčasnej právnej úpravy je vybavovaním podnetu až obdobie, ktoré nasleduje                         po preskúmaní podnetu v prípade, ak nedošlo k jeho odloženiu. K vybavovaniu podnetu dochádza už od jeho doručenia. Z dôvodu praktických nejasností sa navrhuje taxatívny výpočet spôsobov vybavenia podnetu.
                              
K Čl. I bod 13
Navrhovaná právna úprava odstráni nejasnosti, ktoré vznikli tým, že prijatie zákona                       č. 564/2001 Z.z. nebolo premietnuté do všetkých právnych predpisov upravujúcich pôsobnosť a právomoci orgánov verejnej správy v pôsobnosti verejného ochrancu práv prijatých pred účinnosťou zákona o verejnom ochrancovi práv. Z daného dôvodu niektoré orgány verejnej správy problematicky postupujú pri výklade podľa dvoch právnych predpisov rovnakej právnej sily, z ktorých v jednom nie je premietnuté zavedenie inštitútu verejného ochrancu práv                      do právneho poriadku Slovenskej republiky.

K Čl. I bod 14
Verejný ochranca práv nemá rozhodovaciu právomoc.

K Čl. I bod 15
V záujme ochrany práv a slobôd fyzických a právnických osôb je nutné vybavovanie                  bez zbytočných prieťahov. Navrhovaná úprava je obdobná súčasnej úprave v prípade, keď verejný ochranca práv už preukázal porušenie základných práv alebo slobôd. Súčasná právna úprava nepozná lehoty na plnenie uvedených povinností orgánov verejnej správy, na základe čoho sa pri praktickej aplikácii vyskytol prípad, že orgán verejnej správy odpovedal verejnému ochrancovi práv po viac ako roku od žiadosti, čo je neprijateľné pre ochranu práv a slobôd fyzických a právnických osôb bez zbytočných prieťahov.
Navrhovaná úprava je premietnutím návrhov opatrenia z troch Správ o činnosti verejného ochrancu práv, ktoré Národná rada Slovenskej republiky zobrala na vedomie, posledný raz uznesením č. 1666 z 26. mája 2005.

K Čl. I bod 16
Navrhované znenie ukladá povinnosť aj nadriadenému orgánu vyrozumieť verejného ochrancu práv o skutočnosti, aké opatrenia prijal za účelom odstránenia preukázaných porušení práv alebo slobôd. 
Verejný ochranca práv v Slovenskej republike je typom parlamentného ombudsmana, preto Národná rada Slovenskej republiky ako najvyšší orgán Slovenskej republiky by mal byť najvyšším orgánom aj v prípade nerešpektovania povinností orgánov verejnej správy. Orgánom povereným by mohol byť príslušný výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Navrhovaná úprava je premietnutím návrhu opatrenia zo Správy o činnosti verejného ochrancu práv, ktorú Národná rada Slovenskej republiky zobrala na vedomie uznesením č. 1666 z 26. mája 2005.
Súčasne sa z dôvodu odstránenia nejasností pri výklade do zákona priamo dopĺňa oprávnenie verejného ochrancu práv nahliadať do súdnych spisov vo veciach súvisiacich s vybavovaním podnetu. 

K Čl. I bod 17
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona.  

K Čl. I bod 18
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona. 
Zmena spojky je v záujme zabezpečenia ochrany fyzických a právnických osôb v prípade porušenia práva alebo slobody,  nie súčasne práva aj slobody.
Navrhovaná právna úprava nahrádza povinnosť verejného ochrancu navrhnúť opatrenia             vo veci na povinnosť orgánov verejnej správy prijať opatrenia. Pozitívne praktické skúsenosti dokazujú, že orgány verejnej správy vzhľadom na podrobné poznanie dôvodov daného stavu navrhujú komplexné opatrenia na predchádzanie danému stavu aj do budúcnosti nielen v danej veci.

K Čl. I bod 19
V záujme ochrany práv a slobôd fyzických a právnických osôb je nutné zabezpečiť vybavovanie  podnetov fyzických a právnických osôb  bez zbytočných prieťahov.
Navrhovaná zmena návrhu opatrení na výzvu na prijatie opatrení súvisí s úpravou v bode 18.

K Čl. I bod 20
Navrhované znenie ukladá povinnosť aj nadriadenému orgánu vyrozumieť verejného ochrancu práv o skutočnosti, aké opatrenia prijal za účelom odstránenia preukázaných porušení práv alebo slobôd. Verejný ochranca práv v Slovenskej republike je typom parlamentného ombudsmana, preto Národná rada Slovenskej republiky ako najvyšší orgán Slovenskej republiky by mala byť najvyšším orgánom aj v prípade nerešpektovania povinností orgánov verejnej správy. Orgánom povereným by mohol byť príslušný výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Navrhovaná úprava je premietnutím návrhu opatrenia zo Správy o činnosti verejného ochrancu práv, ktorú Národná rada Slovenskej republiky zobrala na vedomie uznesením č. 1666 z 26. mája 2005.
Navrhovaná úprava korešponduje  s návrhom v bode 16.

 K Čl. I bod 21
Navrhované znenie zavádza lehotu splnenia povinnosti z dôvodu zabezpečenia ochrany práv a slobôd bez zbytočných prieťahov.

K Čl. I bod 22
Navrhované znenie ukladá povinnosť aj nadriadenému orgánu vyrozumieť verejného ochrancu práv o skutočnosti, aké opatrenia prijal za účelom odstránenia preukázaných porušení práv alebo slobôd. Verejný ochranca práv v Slovenskej republike je typom parlamentného ombudsmana, preto Národná rada Slovenskej republiky ako najvyšší orgán Slovenskej republiky by mal byť najvyšším orgánom aj v prípade nerešpektovania povinností orgánov verejnej správy. Orgánom povereným by mohol byť príslušný výbor Národnej rady Slovenskej republiky. Navrhovaná úprava je  premietnutím  návrhu opatrenia zo Správy o činnosti verejného ochrancu práv, ktorú Národná rada Slovenskej republiky zobrala na vedomie uznesením č. 1666 z 26. mája 2005.
Navrhovaná úprava korešponduje  s návrhmi v bodoch 16 a 20.

K Čl. I bod 23
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona. 
Zmena spojky je potrebná v záujme ochrany fyzických a právnických osôb v prípade porušenia práva alebo slobody,  nie súčasne práva aj slobody.

K Čl. I bod 24
Navrhovaná úprava korešponduje s úpravou v §§ 16 až 20.

K Čl. I bod 25
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona (viď bod 1). Zmena spojky je potrebná v záujme ochrany fyzických a právnických osôb v prípade porušenia práva alebo slobody,  nie súčasne práva aj slobody.

K Čl. I bod 26
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona (viď bod 1). 

K Čl. I bod 27
Zverejnenie správy o činnosti v periodickej tlači ako povinnosť verejného ochrancu práv               podľa súčasne platného znenia zákona nekorešponduje s právom slobodného rozhodovania printových médií.

K Čl. I bod 28
Navrhovaná úprava korešponduje s obdobným právom iných ústavných činiteľov napr. generálneho prokurátora, predsedu Najvyššieho kontrolného úradu Slovenskej republiky a je štandardnou právnou úpravou aj  v okolitých členských krajinách  Európskej únie napr. v Českej republike.

K Čl. I bod 29
Návrh rozširuje pôsobnosť verejného ochrancu práv v závislosti od prijatia návrhu ústavného zákona (viď bod 1).

K Čl. I bod 30
Pri výkone pôsobnosti verejný ochranca práv spolupracuje s orgánmi v zmysle v ich právnymi predpismi danej pôsobnosti. Jednostranná povinnosť spolupracovať s ďalšími inštitúciami  nie je možná,  osobitne nie je možná pri výkone pôsobnosti. 

K Čl. I bod 31
Navrhovaná úprava je zhodná s pôvodným znením zákona do 1.1. 2004.  Verejný ochranca práv je nezávislý ústavný orgán. Navrhovaná úprava sa zhoduje s úpravou Európskej únie. Výročná správa Európskeho ombudsmana za rok 2003 uvádza „Od januára 2000 je rozpočet ombudsmana nezávislou časťou rozpočtu Európskej únie“. Transparency International Slovensko, Protikorupčná  príručka, Skúsenosti z celého sveta, str. 81 uvádza : „.... úrad ombudsmana by mal mať možnosť samostatne hospodáriť so svojim rozpočtom a nebyť finančne podriadený inému úradu, ako je to napr. v Zimbabwe...“. 
Navrhovaná úprava je premietnutím návrhu opatrenia zo Správy o činnosti verejného ochrancu práv, ktorú Národná rada Slovenskej republiky zobrala na vedomie uznesením č. 1666 z 26. mája 2005.

K Čl. I bod 32
Účinnosť zákona sa vzhľadom na predpokladanú dĺžku legislatívneho procesu navrhuje dňom 1. februára 2006.
        
K Čl. I bod 33
V prílohe k zákonu o verejnom ochrancovi práv sa v časti Charakteristík platových tried štátneho zamestnanca v Kancelárii verejného ochrancu práv navrhuje upraviť pôvodne určené charakteristiky 5. až 9. platovej triedy na 8. a 9. platovú triedu, ktoré sú systemizované v Kancelárii verejného ochrancu práv. Zostávajúce platové triedy je vzhľadom na ich nadbytočnosť možné vypustiť. Súčasne sa navrhuje úprava zodpovedajúca vymedzeniu charakteristík platovej triedy a nie katalógu činností a to aj vzhľadom na úpravu charakteristík platových tried v zákone č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.

K Čl. II
Navrhovaná právna úprava odstráni nejasnosti, ktoré vznikli tým, že prijatie zákona                       č. 564/2001 Z. z. nebolo priamo premietnuté do všetkých právnych predpisov upravujúcich postavenie orgánov verejnej správy v pôsobnosti verejného ochrancu práv prijatých                          pred účinnosťou zákona o verejnom ochrancovi práv. 

K Čl. III
Navrhovaná právna úprava odstráni nejasnosti, ktoré vznikli tým, že prijatie zákona                       č. 564/2001 Z. z. nebolo priamo premietnuté do všetkých právnych predpisov upravujúcich postavenie orgánov verejnej správy v pôsobnosti verejného ochrancu práv prijatých                         pred účinnosťou zákona o verejnom ochrancovi práv. Z daného dôvodu niektoré orgány verejnej správy problematicky postupujú pri výklade povinností podľa dvoch právnych noriem rovnakej právnej sily, z ktorých v jednom nie je premietnuté zavedenie inštitútu verejného ochrancu práv do právneho poriadku Slovenskej republiky.

K Čl. IV
Navrhovaná úprava je zhodná s pôvodným znením zákona do 1.1. 2004. Kancelárii verejného ochrancu práv sa navrhuje vrátiť samostatnú rozpočtovú kapitolu, tak ako je to bežné                        v krajinách Európskej únie, nakoľko nezávislosť ústavného orgánu a kancelárie, ktorá zabezpečuje jeho  činnosť nie je možná bez  premietnutia aj vo finančnej nezávislosti (viď čl. I. bod 28).  

K Čl. V
Za účelom zachovania právnej istoty a prehľadnosti sa navrhuje, aby sa predseda Národnej rady Slovenskej republiky splnomocnil vyhlásiť v Zbierke zákonov Slovenskej republiky úplné znenie tohto zákona.

K Čl. VI
Účinnosť zákona sa vzhľadom na predpokladanú dĺžku legislatívneho procesu navrhuje dňom               1. februára 2006.

Doložka zlučiteľnosti 
s právom Európskej únie
––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––

1.	Navrhovateľ  zákona: Výbor Národnej rady Slovenskej republiky pre ľudské práva, národnosti a postavenie žien

2.	Názov návrhu zákona: 
Zákon, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 564/2001 Z. z.  o verejnom ochrancovi práv v znení neskorších predpisov a doplnení zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní v znení neskorších predpisov, doplnení zákona č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov a doplnení zákona č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov 

3.	V práve Európskej únie problematika návrhu zákona:   
Problematika návrhu zákona nie je v práve Európskej únie  upravená, upravuje iba postavenie a právomoci ombudsmana s právomocami voči orgánom Európskej únie, a nie postavenie ombudsmanov v členských štátoch.

4.	Návrh zákona svojou problematikou 
a) nepatrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v článku 70 Európskej dohody o pridružení,
b) nepatrí medzi odporúčania uvedené v Príprave asociovaných krajín strednej a východnej Európy na integráciu do vnútorného trhu Európskej únie (Biela kniha).

5.	Charakteristika právnych noriem Európskej únie, ktorými je upravená 
problematika návrhu zákona:
Podľa uvedeného článku 195 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva sa na ombudsmana môže obrátiť každý občan Európskej únie, fyzická alebo právnická osoba, ktoré majú pobyt alebo sídlo v členskom štáte Európskej únie. Ombudsman sa zaoberá sťažnosťami, ktoré smerujú proti tzv. „maladministration“, teda nesprávnemu úradnému postupu inštitúcie alebo orgánu Európskej únie. Zmluva upravuje inštitút ombudsmana ako  jeden z orgánov Európskej únie  a ustanovenia upravujúce jeho pôsobnosť nie je potrebné transponovať                 do slovenského právneho poriadku. 
Podľa článku 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únie únia rešpektuje základné ľudské práva tak ako ich zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaný v Ríme 4. novembra 1950 a ktoré vyplývajú z ústavných tradícií členských štátov ako základných princípov spoločenstva.

6.	Vyjadrenie stupňa kompatibility zákona s právom ES/EÚ:
Vzhľadom na bod 3 sa nestanovuje.