P r í l o h y :

Príloha č. 1: 	Popis procesu tvorby vzdelávacích programov 

Príloha č. 2: 	Náčrt systému tvorby vzdelávacích programov

Príloha č. 3: 	Popis jednotlivých základných zložiek štandardu

Príloha č. 4: 	Rámcový náčrt dvojúrovňového modelu vzdelávacích programov 

Príloha č. 5: 	Odporúčaná štruktúra štátnych vzdelávacích programov

Príloha č. 6:	Odporúčaná štruktúra školských vzdelávacích programov

Príloha č. 1
POPIS PROCESU TVORBY VZDELÁVACÍCH PROGRAMOV

Trh práce

Vzdelávanie

Subjekty trhu práce

Štát

Analýza potrieb – výkon povolania
Analýza povolania – identifikácia povinnosti a úloh v rámci daného povolania

Kľúčové kompetencie
Všeobecné vzdelávanie

Kvalifikačné požiadavky na výkon povolania – vzdelávacie výstupy
Schválenie

Kompetenčný (profesijný) profil absolventa
Schválenie

Integrujúce požiadavky na jedno alebo viac príbuzných povolaní,
Vývoj technológií, organizácia práce, ...

Štátny vzdelávací program
Schválenie
(ministerstvo)

Pre jedno alebo viac povolaní v danom odbore OVP podľa schváleného profilu

Štátna úroveň

Regionálna úroveň

Školský vzdelávací program
Schválenie (škola)
Súlad, kvalita (ŠŠI)

Potreby regionálneho trhu práce

Zamestnávatelia

Prax, skúšky, ...

Realizácia ŠkVP

Príloha č. 2
	NÁČRT SYSTÉMU	TVORBY VZDELÁVACÍCH PROGRAMOV

	

Implementácia vzdelávacieho programu

Hodnotenie programu

Návrh vzdelávacieho programu

Tvorba vzdelávacích výstupov

Analýza vzdelávacich potrieb

Revidovanie vzdelávacieho programu

Príloha č. 3
POPIS JEDNOTLIVÝCH ZÁKLADNÝCH ZLOŽIEK ŠTANDARDU
1.	Kvalifikačný štandard 
Kvalifikačný štandard je štruktúrovaný popis odborných spôsobilostí nevyhnutných pre výkon určitej pracovnej činnosti alebo súboru pracovných činností v príslušných povolaniach. Kvalifikačný štandard bude zaradený k príslušnej kvalifikácii a zahŕňa:
a)	odborné spôsobilosti potrebné na výkon pracovných činností v príslušných povolaní,
b)	odborné spôsobilosti potrebné pre ďalší odborný rozvoj. Nemusia byť spojené s priamym pracovným uplatnením, sú štartovacou čiarou pre ďalšie vzdelávanie a odborný rozvoj, týkajú sa kvalifikácií na vyšších referenčných úrovniach),
c)	všeobecné – akademické spôsobilosti, ktoré sú minimálne závislé na odborných, sú súčasťou viacerých odborných spôsobilosti (napr. jazyková spôsobilosť, počítačová gramotnosť, tímová práca, práca s informáciami, odborná komunikácia, a pod.) a ich význam rastie so zvyšujúcou sa kvalifikačnou úrovňou,
d)	vymedzenie čiastočných kvalifikácií, popis ich začlenenia do úplnej kvalifikácie a vzťah s inými čiastočnými alebo úplnými kvalifikáciami,
e)	stupeň vzdelania, ktorý determinuje požiadavky na všeobecné vzdelanie a rozšírené kompetencie sociálne, občianske a pod., 
f)	odborné spôsobilosti potrebné na výkon pracovných činností danej čiastočnej kvalifikácie. Popisuje odborné spôsobilosti, ktorými má disponovať pracovník, aby zvládol pracovnú činnosť vymedzenú čiastočnou kvalifikáciou. 
g)	určenie vzťahu k príslušnej úplnej kvalifikácii alebo kvalifikáciám (čiastočným, úplným).
Stanovenie kvalifikačných štandardov, ich priebežnú inováciu a posudzovanie bude vykonávať inštitúcia zodpovedná za tvorbu vzdelávacích programov.) 

2.	Vzdelávací štandard
Vzdelávací štandard predstavuje súbor požiadaviek na žiaka, ktorý vymedzuje stupeň dosiahnutých vedomostí, zručností, postojov a hodnotovej orientácie. Špecifikuje to, čo by mal žiak vedieť, dosiahnuť, vykonať a preukázať, aby získal certifikát – výučný list, vysvedčenie o maturitnej skúške alebo absolventský diplom, získal požadovanú kvalifikáciu alebo postúpil na vyšší stupeň vzdelania. Vzdelávacie štandardy zahŕňajú:
a)	Výkonový štandard ako základné kritérium na zisťovanie a hodnotenie miery plánovaného výkonu žiaka – vzdelávacieho výstupu. Je to kriteriálne stanovenie významných vedomostí, zručností a kompetencií, ktoré má žiak podľa očakávania preukázať po ukončení vzdelávania. Je odvodený od cieľov vyučovacieho procesu, preto sa nazýva aj cieľová požiadavka. Je zároveň vstupným a výstupným štandardom (vstupné a výstupné požiadavky). Výkonový štandard identifikuje merateľnosť vyučovacieho procesu. Popisuje produkt výučby, nie jej proces. Dôkazom dosiahnutia tohto štandardu je objektívne, validné a reliabilné sumatívne hodnotenie na základe spoľahlivých prostriedkov a postupov hodnotenia, ktorými sa overí dosiahnutie cieľa. V súčasnosti sú výkonové štandardy podrobne rozpracované v pedagogickej dokumentácii v časti profil absolventa. Sú konkretizované pre jednotlivé študijné a učebné odbory. Preto profil absolventa bude zásadným prvkom pri tvorbe vzdelávacích programov. Ich stanovenie je podrobne rozpracované aj v Štandarde stredoškolského odborného vzdelávania a výchovy v SR. Sú súčasťou hodnotiaceho štandardu.
b)	Obsahový štandard vymedzuje požiadavky a podmienky, ktoré určujú, čo má žiak vedieť (kognitívna oblasť) alebo vedieť urobiť (psychomotorická oblasť). Ide o proces štruktúrovania obsahu vzdelávania. Obsahový štandard je v pedagogickej dokumentácii determinovaný v učebných osnovách/tematických celkoch. 
Výkonové a obsahové štandardy tvoria vzdelávací štandard. Každý obsahový štandard má byť determinovaný rozpracovanými výkonovými štandardmi a naopak. Oba štandardy vzájomne korešpondujú. 

3.	Hodnotiaci štandard
Je základným stavebným kameňom pri tvorbe vzdelávacích programov. Hodnotiaci štandard definuje súbor kritérií, organizačných a metodických postupov na overovanie dosiahnutých vzdelávacích výstupov, čiže odborných spôsobilostí. Vo vzťahu k získavaniu kvalifikácie musí vychádzať z kvalifikačného štandardu. 
Hodnotiaci štandard zahŕňa:
a)	kritériá hodnotenia pre každú všeobecnú a odbornú spôsobilosť. Určujú, ako stanoviť dôkaz o tom, že učenie bolo ukončené a preukázané pre požadovanú spôsobilosť. Musia mať priamu väzbu na vzdelávacie výstupy. Pokiaľ kompetencie určujú, čo má človek vedieť a vykonať v rámci danej kvalifikácie alebo pracovnej činnosti, kritériá stanovujú, podľa čoho poznáme, či sú tieto kompetencie skutočne osvojené. Kritériá musia byť konkrétne, zrozumiteľné, objektívne a relevantné z hľadiska príslušnej spôsobilosti. Musia sa vzťahovať iba k jednej kompetencii. 
b)	prostriedky a postupy hodnotenia – vymedzujúce cesty a spôsoby overovania príslušných kompetencií,
c)	organizačné a metodické pokyny – pre priebeh skúšok. Sú to rôzne pravidlá a predpisy pre záverečné, maturitné a absolventské skúšky, ktoré sú súčasťou platnej legislatívy.
Proces hodnotenia vytvára evidenciu o výkone žiaka. To si vyžaduje spoľahlivé popísanie jeho vedomostí, zručností a kompetencií a posúdenie, či výkon žiaka splnil alebo nesplnil hodnotiaci štandard popísaný v kritériách hodnotenia. Je najvýznamnejšou časťou vzdelávacích programov. Hodnotenie môžeme vo všeobecnosti definovať, ako proces skompletizovania a interpretovania údajov a dôkazov o výkone žiaka. Hodnotenie sa zameriava na preskúšanie osvojených vedomostí a zručností, nie na opakovanie a upevnenie poznatkov získaných v predchádzajúcom štúdiu. 
Skúšajúci alebo hodnotitelia overujú jednotlivé kompetencie vo vzťahu ku kritériám hodnotenia pre všeobecné a odborné spôsobilosti, čiastočné kvalifikácie alebo úplné kvalifikácie. Uznávanie výsledkov učenia môžeme charakterizovať ako súhrn noriem alebo postupov na kontrolu hodnotenia vzdelávacieho procesu a vzdelávacích výstupov, kontrolu platnosti a spoľahlivosti učenia podľa pevných kritérií. 
Uznávanie výsledkov vzdelávania je v rôznych krajinách rôzne. Výsledky počiatočného vzdelávania v Slovenskej republike sa uznávajú úspešným vykonaním maturitnej skúšky, záverečnej skúšky, absolventskej skúšky a štátnej záverečnej skúšky. Neexistujú pravidlá a predpisy na európskej úrovni. Europass je portfólio, prostredníctvom ktorého sa podporujú mobilitné programy, transparencia kvalifikácií a kompetencie. Neexistujú žiadne obmedzenia na potvrdzovanie a uznávanie čiastočných a úplných kvalifikácií cestou uznávania výsledkov modulového vzdelávania.
 
Príloha č. 4
RÁMCOVÝ NÁČRT DVOJÚROVŇOVÉHO MODELU VZDELÁVACÍCH PROGRAMOV 

Národný program výchovy a vzdelávania

Štátne vzdelávacie programy (ŠVP)

Štátna úroveň

ŠVP PVV

ŠVP ZV
(ZOV)

ŠVP GV

INÉ ŠVP

ŠVP OVP

Školské vzdelávacie programy (ŠkVP)

Školská úroveň

PVV – predškolské vzdelávanie a výchova, ZV – základné vzdelávanie, ZOV – základné odborné vzdelávanie, OVP – odborné vzdelávanie a príprava, GV – gymnaziálne vzdelávanie

Trh práce

	

Príloha č. 5
ODPORÚČANÁ ŠTRUKTÚRA ŠTÁTNYCH VZDELÁVACÍCH PROGRAMOV

Akýkoľvek štátny vzdelávací program musí byť prehľadný, jasný a zrozumiteľný. Pri jeho tvorbe dodržiavame zásadu, že program tvoríme pre žiaka, ktorý si ho vyberá podľa vlastných ambícií a perspektív budúcnosti. Vzdelávacie programy predstavujú v sektore vzdelávania vzdelávaciu ponuku, čím prirodzene vytvárajú a formujú konkurenčné prostredie v ďalších sektoroch hospodárstva.
Neexistuje direktívny predpis na štruktúru vzdelávacieho programu. Vychádzajúc z európskych ako aj celosvetových trendov ovplyvňujúcich tvorbu vzdelávacieho programu, zo špecifikácií a kritérií, ktoré vymedzujú obsahovú stránku vzdelávacieho programu, z požiadaviek a potrieb domácej a zahraničnej ekonomiky, najoptimálnejšia a logická štruktúra štátneho vzdelávacieho programu, ktorá predstavuje súbor všetkých dôležitých informácií implikujúcich stratégiu a charakter vzdelávacieho programu je nasledovná: 

Časť A:
a)	Charakteristika štátnych vzdelávacích programov 
Charakteristika štátnych vzdelávacích programov tvorí úvod do problematiky dvojstupňovej tvorby vzdelávacích programov a pomáha lepšie porozumieť konkrétnemu štátnemu vzdelávaciemu programu. Vysvetľuje pojem štátny vzdelávací program, jeho funkciu v novom systéme vzdelávacích programov, vzťah ku školskému vzdelávaciemu programu a rozdiely medzi nimi. Objasňuje základné pojmy: ciele vzdelávania, požiadavky na vzdelávanie, spôsoby a formy získavania vedomostí, zručností a kompetencií, ich vzťah k povolaniu a kvalifikácii. Ďalej sa uvádzajú: dĺžka štúdia, nevyhnutné vstupné požiadavky na štúdium, spôsob ukončenia štúdia, poskytnutý stupeň vzdelania, doklad o dosiahnutom vzdelaní, možnosti pracovného uplatnenia, možnosti ďalšieho vzdelávania, nevyhnutné zdravotné požiadavky na uchádzača o štúdium, požiadavky na bezpečnosť, ochranu zdravia a hygienu práce, odporúčané formy a orientácia hodnotenia v priebehu a pri ukončovaní štúdia.

b)	Kompetencie (kompetenčný profil) absolventa 
Kompetencie (kompetenčný profil) absolventa sú východiskom pre školy, ktoré ich rozpracujú vo vlastných školských vzdelávacích programoch. Vzdelávanie v štátnych vzdelávacích programoch je vymedzené nielen prostredníctvom cieľov vzdelávania, ale najmä cestou popisu charakteristiky absolventa a stanovenia kompetencií a výsledkov vzdelávania. Kompetencie musia spĺňať všetky náležitosti a požiadavky tak, aby absolvent po ukončení programu na akomkoľvek stupni vzdelania dosiahol istú kvalifikačnú spôsobilosť. Kompetencie absolventa popisujú požiadavky na jeho vedomosti, zručnosti a postoje v oblasti odborného vzdelávania a prípravy, psychické vlastnosti a fyzické schopnosti, postoje a hodnotové orientácie absolventa. Je to proces určovania požiadaviek v podobe výkonových a obsahových štandardov na danú všeobecnú alebo odbornú spôsobilosť (kvalifikáciu). V odbornom vzdelávaní a príprave táto časť je výsledkom spolupráce so zamestnávateľmi. V štátnych vzdelávacích programoch budeme uplatňovať nasledovné kompetencie:
•	Kľúčové kompetencie chápeme ako významnú a dôležitú kategóriu všeobecne integrujúcich, použiteľných a prenosných súborov vedomostí, zručností a postojov, ktoré každý človek potrebuje k tomu, aby mohol plnohodnotne žiť v súčasnom svete, v pracovnom a mimopracovnom živote. Kľúčové kompetencie prispievajú k lepšej zamestnanosti absolventov a sú významné v rámci celoživotného vzdelávania. Umožňujú jednotlivcom:
•	oveľa ľahšie získať nové kvalifikácie,
•	prispôsobiť sa meniacemu kontextu technologických a organizačných zmien, 
•	dosiahnuť mobilitu na trhu práce.
•	Kľúčové kompetencie sa vyznačujú nasledujúcimi charakteristikami:
•	majú ucelený a nadpredmetový charakter,
•	sú interdisciplinárne,
•	majú dlhodobú platnosť pri praktickom uplatnení,
•	smerujú k zvýšeniu adaptability človeka v meniacom sa prostredí,
•	ovplyvňujú a podmieňujú celkovú vzdelanostnú úroveň žiakov.
Na úrovni stredného odborného vzdelania absolventi disponujú nasledovnými kľúčovými kompetenciami):
•	Komunikatívne a sociálno-interakčné spôsobilosti,
•	Intrapersonálne a interpersonálne spôsobilosti,
•	Schopnosti tvorivo riešiť problémy,
•	Podnikateľské spôsobilosti,
•	Spôsobilosti využívať informačné technológie,
•	Spôsobilosti byť demokratickým občanom,
•	Spôsobilosť starať sa o svoje zdravie a zdravie druhých.
V rámci celoživotného vzdelávania jednotlivci disponujú kľúčovými kompetenciami, ktoré potrebujú na osobné uspokojenie a rozvoj, aktívne občianstvo, spoločenské začlenenie a zamestnanosť. Referenčný rámec k nim stanovený obsahuje osem kľúčových kompetencií.)
Kompetencie označujú ohraničenú štruktúru vedomostí, zručností, postojov a hodnotovej orientácie, ktoré sú predpokladom očakávaného výkonu žiaka. Vyjadrujú jeho spôsobilosť alebo schopnosť niečo robiť alebo vyjadriť určitým spôsobom. Kompetencie sa vzájomne prelínajú a dopĺňajú. Poznáme:
•	Všeobecné kompetencie sú základné kognitívne (poznávacie) kompetencie, ktoré sa vyžadujú pre celé skupiny zamestnaní: matematika, čítanie s porozumením, písanie, analýza a riešenie problémov, sociálne, komunikatívne a interpersonálne kompetencie. Vymedzujú široký poznávací základ potrebný pre uplatnenie človeka v spoločnosti a v mimopracovnom živote. Vytvárajú predpoklad celoživotného vzdelávania a prispievajú k profesionalizácii a adaptabilite každého jedinca. 
•	Odborné kompetencie sú kompetencie vyšpecifikované z profilov práce, tradičných a nových povolaní. Sú to sociálne a komunikatívne kompetencie, strategické schopnosti pri kompetenciách založených na analyzovaní a riešení problému pri zabezpečovaní úloh, organizačné kompetencie a iniciatívnosť a aktívnosť pri vedení tímu. Strategicky ovplyvňujú schopnosti absolventa uplatniť sa na trhu práce, prispôsobovať sa jeho zmenám a samostatne rozhodovať o svojej profesijnej kariére.
Každá kompetencia je rozpracovaná do výkonových a obsahových štandardov. 

c)	Časový plán
Časový plán predstavuje záväzné východisko pre tvorbu učebných plánov v školskom vzdelávacom programe. Stanovuje záväzné proporcie medzi jednotlivými zložkami a oblasťami vzdelávania, vrátane minimálnych hodinových dotácií a počtu vyučovacích hodím za jeden týždeň a za celé štúdium. Štátny vzdelávací program stanovuje záväzný minimálny počet hodín praktického vyučovania alebo odborného výcviku alebo odbornej/učebnej praxe. V tejto časti sa uvádzajú aj informácie a pokyny pre tvorbu školských učebných plánov. Disponibilné hodiny slúžia k rozšíreniu časových dotácií všeobecnej alebo odbornej zložky vzdelávania, k rozpracovaniu konkrétneho odboru alebo odborného zamerania, k zohľadneniu potrieb školy, regiónu, žiakov alebo zamestnávateľov. Môžu sa využiť aj k podpore rozvoja osobnosti žiaka, jeho záujmovej orientácie napríklad cestou zavedenia voliteľných predmetov. Nie je možné využiť disponibilné hodiny odbornej zložky vzdelávania na rozšírenie všeobecnej zložky vzdelávania alebo naopak. 
d)	Vzdelávacie oblasti 
Vzdelávacie oblasti sú požiadavky na obsah vzdelávania. Vzdelávacie oblasti nie sú stanovené podľa vyučovacích predmetov alebo modulov, ale podľa vzdelávacích oblastí, ktoré predstavujú obsahové štandardy. Obsahové štandardy musia vychádzať z výkonových štandardov. Majú teda nadpredmetový charakter, čo umožňuje rôzne štruktúrovanie školských vzdelávacích programov s ohľadom na jednotlivé študijné alebo učebné odbory a odborné zamerania, potreby a strategické zámery škôl, zamestnávateľov a regiónov. Štruktúrovaniu obsahu sa musí venovať dostatočne veľa času na jeho usporiadanie a zoradenie tak, aby ste žiakovi vytvorili tie najoptimálnejšie podmienky na štúdium a zvládnutie jeho obsahu. Ak je množstvo, komplexnosť a príbuznosť obsahu vzdelávania vyprofilované, potom ľahko identifikujeme úlohy ako vzdelávacie výstupy. Orientácia na základnú štruktúru učiva znamená, že je nevyhnutné vyučovať menej, ale do väčšej hĺbky a s väčším dosahom na širšie súvislosti. V základnej štruktúre učiva determinujeme vzdelávacie oblasti pre odborné vzdelávanie a prípravu.
Okrem základnej štruktúry učiva existuje aj učivo rozširujúce, ktoré slúži na prehĺbenie základného učiva a jeho rozšírenie s ohľadom na záujmy žiaka, rozvoj ich nadania, rozhľadu, atď. Toto učivo má predovšetkým výchovný charakter a malo by prispieť k tomu, aby si žiaci osvojili hlavne určité postoje, hodnoty, rozhodovanie, a pod. Toto učivo možno vyučovať buď osobitne alebo ho možno využiť ako integrujúci vyučovací prvok formou rôznych projektov, písomných prác, a pod. Môže ísť o také témy akými sú človek a sociálne prostredie, informačné a komunikačné technológie, človek a životné prostredie, multikulturálna výchova a pod. 
Súčasťou vzdelávacieho programu je aj účelové učivo alebo účelové kurzy, ktoré podporujú a prehlbujú špecifickú kompetenčnú úroveň žiaka. Tento typ učiva je cielený, určuje sa buď na štátnej úrovni alebo na úrovni školskej podľa potrieb, požiadaviek a záujmov školy alebo regiónu. 

Časť B:
a)	Učebné zdroje 
Učebné zdroje predstavujú učebné pomôcky, prostriedky a didaktickú techniku odporúčané vo vyučovacom procese, ktoré sú nositeľom učiva a uplatňujú sa v určitých priestoroch (interiéry a exteriéry). Používanie učebných pomôcok vo vyučovacom procese súvisí s uplatňovaním didaktickej zásady názornosti, vytvárania presnejších predstáv, pojmov. Predstavujú zdroj informácií a vytvárania zručností a návykov žiakov, cestu ich motivácie, upevňovania a kontroly nadobudnutých vedomostí, zručností a postojov. Podrobnejšie budú učebné zdroje rozpísané v jednotlivých školských vzdelávacích programoch. Súčasťou učebných zdrojov sú aj moderné technológie vo vzdelávaní, založené na najvnovších poznatkoch pedagogickej psychológie, rozvoja informačno-komunikačných technológií, ktoré umožňujú zvýšiť účinnosť a efektivitu edukačného procesu zvýšením názornosti, motivácie žiaka, prispôsobenie tempa učenia temperamentu žiaka, možností samostatného preskúšania žiaka, orientácie na individuálne záujmy žiaka. 

b)	Vzdelávanie žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami) 
V tejto časti programu je potrebné zvažovať možnosti a zámery školy sprístupniť školský vzdelávací program čo najširšiemu spektru žiakov. Škola musí zvážiť a rozhodnúť, či štátny vzdelávací program je vhodný aj pre znevýhodnených žiakov, ako ho upraviť podľa podmienok, potrieb a druhu znevýhodnenia a prispôsobiť nevyhnutné podmienky pre zavedenie štátneho vzdelávacieho programu.

c)	Základné podmienky na realizáciu štátneho vzdelávacieho programu 
Podkladom pre určenie základných podmienok na realizáciu štátneho vzdelávacieho programu sú všeobecné požiadavky platných noriem, ako aj požiadavky vyplývajúce z cieľov a koncepcie školy. Je úlohou školy, aby požiadavky sformulované v štátnom vzdelávacom programe konkretizovala vo svojom vlastnom školskom programe podľa aktuálnych cieľov a reálnych možností. Štátny vzdelávací program determinuje nasledovné oblasti:
•	Základné materiálne podmienky
•	Personálne podmienky
•	Organizačné podmienky
•	Podmienky bezpečnosti a hygieny práce.

d)	Zásady pre tvorbu školských vzdelávacích programov 
V tejto časti sa určujú všetky pravidlá, postupy, cesty a prostriedky tvorby školských vzdelávacích programov na základe daného štátneho vzdelávacieho programu. Vytvárajú sa modelové školské vzdelávacie programy.

Príloha č. 6
ODPORÚČANÁ ŠTRUKTÚRA ŠKOLSKÝCH VZDELÁVACÍCH PROGRAMOV

Štruktúra školského vzdelávacieho programu sa odvodzuje zo štátneho vzdelávacieho programu. Mala by byť výrazom profilu školy, odrážať jej podmienky, pedagogické zámery, postavenie v rámci regiónu a vzťahy so sociálnymi partnermi, najmä zamestnávateľmi. Školský vzdelávací program by mal vytvárať priestor pre uplatňovanie takých štýlov práce, ktoré pozitívne ovplyvňujú učenie žiakov a ich výsledky, ako aj sociálne prostredie triedy a celej školy.
Školský vzdelávací program je výsledkom spoločnej práce učiteľov a vedenia školy. Účasť každého pedagogického zamestnanca na tvorbe školského vzdelávacieho programu má byť súčasťou jeho pracovných povinností ako tvorivého, kompetentného a zodpovedného zamestnanca a odborníka. 
Štruktúra školského vzdelávacieho programu má mať tieto hlavné prvky:
•	Úvodné identifikačné údaje – poskytujú informácie o názve vzdelávacieho programu, konkrétny názov študijného/učebného odboru, jeho relevantný číselný kód a názov, názov a adresa školy.

•	Profil absolventa – plní dve podstatné a nezastupiteľné funkcie:
•	je východiskom pre koncepciu a obsah všetkých ďalších častí programu,
•	plní významnú informačnú funkciu na vstupe (pre žiakov, rodičov pri voľbe vzdelávacieho programu) a výstupe (pri programoch odborného vzdelávania a prípravy pre zamestnávateľov o dosiahnutej kvalifikácii v rámci daného povolania alebo skupín príbuzných povolaní a pre voľbu nadväzujúceho vzdelávania). Preto súčasťou profilu absolventa sú identifikačné údaje prevzaté zo štátneho vzdelávacieho programu. 
Preto sú nasledujúce údaje dôležité:
•	pracovné uplatnenie absolventov
•	príklady pracovných pozícií
•	výsledky vzdelávania 
•	kompetencie absolventa (kľúčové, všeobecné a odborné). 
Tvorba profilu musí zohľadňovať:
•	výsledky vzdelávania, vrátane kompetencií a vzdelávacích obsahov definovaných v štátnom vzdelávacom programe,
•	špecifické požiadavky – výkonové štandardy pre výkon konkrétnych pracovných činností v danom odbore vzdelávania alebo aj jeho zameraniu,
•	požiadavky na regionálnej alebo miestnej úrovni, nakoľko sú vyjadrením zámerov školy.
V rámci odborného vzdelávania a prípravy sú výkonové štandardy na kompetencie absolventa a požiadavky na odborné vzdelávanie v konkrétnom odbore formulované v spolupráci so zamestnávateľmi, na základe štátneho vzdelávacieho programu, štandardov povolania a kvalifikačných štandardov. 

•	Charakteristika školského vzdelávacieho programu – poskytuje základné informácie o školskom vzdelávacom programe. Sú to:
•	popis programu (koncepcia, charakter obsahu),
•	nevyhnutné vstupné požiadavky 
•	organizácia výučby
•	zdravotné požiadavky
•	príklady povolaní
Charakteristika programu popisuje cieľ a zámer vzdelávania, charakter pedagogickej koncepcie, ktorú si škola vypracovala a obhájila, vnútorný popis štruktúry obsahu výučby, ktorá sa odvodzuje od vzdelávacích oblastí a premieta sa do konkrétnych učebných predmetov, metodických prístupov a postupov uplatňovaných pri vyučovaní a hodnotení, spôsob rozvoja kľúčových kompetencií, začleňovanie účelového učiva a ďalších informácií do vzdelávacieho procesu z hľadiska realizácie a splnenia vytýčených cieľov a zámerov. 

•	Učebný plán – je obsahovým a časovým rozpisom jednotlivých zložiek vzdelávania. Spracuje sa pre všetky formy vzdelávania (dennú, večernú, diaľkovú, ale aj ako individuálny plán pre konkrétnu skupinu žiakov). Učebný plán
•	vymedzuje štruktúru vyučovacích predmetov/modulov, ich usporiadanie a hodinovú dotáciu, ako aj usporiadanie všetkých aktivít školy,
•	stanoví záväznosť a obligatórnosť vyučovacích predmetov/modulov a ich rozčlenenie na povinné, voliteľné, výberové, nepovinné, účelové,
•	stanoví formu a podiel praktického vyučovania, hlavne odborného výcviku a odbornej praxe,
•	uvedie počet týždenných vyučovacích hodín, v diaľkovom štúdiu počet konzultačných hodín za študijné obdobie,
•	štruktúruje usporiadanie vyučovacích týždňov v školskom roku.

•	Učebné osnovy/moduly – uvádzajú výsledky vzdelávania vo vzťahu k obsahu výučby v jednotlivých vyučovacích predmetov. Vyjadrujú formy, spôsob a obsah činností, ktoré si má žiak v súvislosti s daným odborom osvojiť. Súčasťou učebných osnov/modulov je aj časová dotácia vymedzená na daný predmet/modul, cieľ výučby, funkcia predmetu/modulu, špecifické postupy, formy a organizácia výučby, medzipredmetové vzťahy a učebné zdroje. 

•	Učebné zdroje – predstavujú zdroj informácií a vytvárania zručností a návykov žiakov, cestu ich motivácie, upevňovania a kontroly nadobudnutých vedomostí, zručností a postojov. Majú funkciu motivačnú, spätnoväzobnú, informačnú, precvičovaciu, aplikačnú a kontrolnú. 

•	Základné podmienky na realizáciu vzdelávacieho programu – stanovujú všeobecné požiadavky platných právnych noriem a konkrétne požiadavky vyplývajúce z cieľov a obsahu vzdelávania. Okrem základných materiálnych, personálnych, organizačných podmienok, podmienok bezpečnosti práce a ochrany zdravia pri práci a vzdelávaní, zdravotných požiadaviek, je ich súčasťou aj prehľad základného vybavenia na odborný výcvik.

•	Vzdelávanie žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami – škola zhodnotí svoje možnosti a zámery sprístupniť program čo najširšiemu spektru žiakov vo vzťahu k:
•	špecifikám odboru, jeho prínosu pre sociálne uplatnenie absolventa a k jeho osobnému uspokojeniu,
•	možnostiam pracovného uplatnenia v regióne,
•	potrebe a možnostiam úpravy programu,
•	materiálnym podmienkam školy,
•	personálnym podmienkam školy, a pod.

•	Hodnotenie vzdelávacích výstupov – podrobný popis hodnotenia jednotlivých vzdelávacích výstupov (priebežné, sumatívne).