Príloha

Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR 

Správa o možnosti ratifikácie Európskeho zákonníka sociálneho zabezpečenia 

Bratislava, jún 2009

	Správa o možnosti ratifikácie Európskeho zákonníka sociálneho zabezpečenia sa zaoberá konštatovaním, či je možné Slovenskou republikou ratifikovať Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia a za akých podmienok. Analýza jednotlivých častí tohto zákonníka bude súčasťou materiálu, ktorý bude obsahovať návrh na samotnú ratifikáciu tohto medzinárodného dokumentu. 

	Všeobecné informácie

Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia Rady Európy zo 16. apríla 1964 je multilaterálna medzinárodná zmluva prezidentskej povahy; podľa článku 7 odseku 4 Ústavy Slovenskej republiky je zákonník medzinárodná zmluva o ľudských právach a základných slobodách, medzinárodná zmluva, na ktorej vykonanie je potrebný zákon, ako aj medzinárodná zmluva, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb, v prípade ktorých sa pred ratifikáciou vyžaduje súhlas Národnej rady Slovenskej republiky; podľa článku 7 odseku 5 Ústavy Slovenskej republiky je zákonník medzinárodná zmluva o ľudských právach a základných slobodách a medzinárodná zmluva, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb – má prednosť pred zákonmi Slovenskej republiky.

Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia zabezpečuje minimálnu úroveň ochrany vrátane lekárskej starostlivosti, dávky v chorobe, dávky pri pracovnom úraze a chorobe z povolania, dávky v materstve, dávky v nezamestnanosti, dávky v invalidite, dávky pozostalým, rodinnej dávky a dávky v starobnom veku. 

Programové vyhlásenie vlády SR z júla 2006 (uznesenie vlády SR č. 660 z 31. júla 2006) v 3. časti Sociálna oblasť uvádza – „Vláda v súvislosti s revidovanou Lisabonskou stratégiou Európskej únie bude presadzovať dodržiavanie sociálnych práv tak, ako vyplývajú z Európskej sociálnej charty; v tejto súvislosti preskúma možnosti ratifikovania revidovanej Európskej sociálnej charty a Európskeho zákonníka sociálneho zabezpečenia“.

Správa o možnosti ratifikácie Európskeho zákonníka sociálneho zabezpečenia (ďalej len „EZSZ“) sa vzťahuje na ustanovenia časti I až časti XIV EZSZ.

Podľa čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky (č. 460/1992 Zb. v znení neskorších ústavných zákonov, ďalej len „Ústava Slovenskej republiky“) má každý právo na ochranu zdravia. Na základe zdravotného poistenia majú občania právo na bezplatnú zdravotnú starostlivosť a na zdravotnícke pomôcky za podmienok, ktoré ustanoví zákon. 
Právne predpisy platné v oblasti zdravotného poistenia pokrývajú lekárskou starostlivosťou až 100 % „chránených osôb“, pokiaľ ide o zamestnancov, samostatne zárobkovo činné osoby a osoby s bydliskom v Slovenskej republike ustanovených v II. časti lekárska starostlivosť (čl. 7 až 12) EZSZ, kde sú požiadavky na túto hranicu oveľa nižšie. 
Podľa § 2 ods. 1 a 2 zákona č. 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je zdravotnou starostlivosťou a zdravotným výkonom nasledovné: 
„(1) Zdravotná starostlivosť je súbor pracovných činností, ktoré vykonávajú zdravotnícki pracovníci, vrátane poskytovania liekov, zdravotníckych pomôcok a dietetických potravín s cieľom predĺženia života fyzickej osoby (ďalej len "osoba"), zvýšenia kvality jej života a zdravého vývoja budúcich generácií; zdravotná starostlivosť zahŕňa prevenciu, dispenzarizáciu, diagnostiku, liečbu, biomedicínsky výskum, ošetrovateľskú starostlivosť a pôrodnú asistenciu.

(2) Zdravotný výkon je ucelená činnosť zdravotníckeho pracovníka, ktorá predstavuje základnú jednotku poskytovania zdravotnej starostlivosti.“

Podľa § 3 ods. 1 a 2 zákona č. 576/2004 Z. z. o zdravotnej starostlivosti, službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je katalógom zdravotných výkonov a zoznamom zdravotných výkonov nasledovné: 

„§ 3
Katalóg zdravotných výkonov a zoznam zdravotných výkonov

(1) Katalóg zdravotných výkonov je súhrn všetkých zdravotných výkonov s uvedením ich charakteristík.

(2) Zoznam zdravotných výkonov indikovaných pri jednotlivých chorobách (ďalej len "zoznam zdravotných výkonov") je súhrn zdravotných výkonov uvedených v katalógu zdravotných výkonov, ich frekvencií a indikačných obmedzení patriacich k jednotlivým chorobám podľa prílohy č. 1, ktoré predstavujú nevyhnutný predpoklad na správne poskytnutie zdravotnej starostlivosti (§ 4 ods. 3).“
Podľa § 3 zákona č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov osobami verejne zdravotne poistenými sú:
„§ 3
Osobný rozsah verejného zdravotného poistenia
	(1) Poistenec na účely tohto zákona je fyzická osoba, ktorá je povinne verejne zdravotne poistená alebo dobrovoľne verejne zdravotne poistená podľa tohto zákona (ďalej len „verejne zdravotne poistená“).
 	(2) Povinne verejne zdravotne poistená je fyzická osoba, ktorá má trvalý pobyt  na území Slovenskej republiky; to neplatí, ak
a) je zamestnaná
1. v cudzine a je zdravotne poistená na území štátu, v ktorom vykonáva činnosť zamestnanca,
2. v služobnom úrade alebo v jeho príspevkovej organizácii, ktorými je služobne vyslaná na plnenie úloh v cudzine na čas dlhší ako šesť po sebe nasledujúcich kalendárnych mesiacov a je zdravotne poistená v cudzine alebo má komerčné poistenie liečebných nákladov počas takéhoto pobytu v cudzine na základe dohody so zamestnávateľom; to sa vzťahuje aj na jej manžela a deti, ktorí ju nasledujú do miesta dočasného vyslania v cudzine na základe dohody zamestnávateľa s touto fyzickou osobou,
b) vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť v cudzine a je zdravotne poistená na území štátu, v ktorom vykonáva činnosť,
c) dlhodobo sa zdržiava v cudzine a je zdravotne poistená v cudzine; za dlhodobý pobyt v cudzine sa považuje pobyt dlhší ako šesť po sebe nasledujúcich kalendárnych mesiacov.
 	(3) Povinne verejne zdravotne poistená je aj fyzická osoba, ktorá nemá trvalý pobyt  na území Slovenskej republiky, ak nie je zdravotne poistená v inom členskom štáte Európskej únie alebo v zmluvnom štáte Dohody o Európskom hospodárskom priestore a vo Švajčiarskej konfederácii a
a) je zamestnaná u zamestnávateľa, ktorý má sídlo alebo stálu prevádzkareň na území Slovenskej republiky; to neplatí, ak je zamestnaná v Slovenskej republike u zamestnávateľa, ktorý požíva diplomatické výsady a imunity podľa medzinárodného práva,
b) vykonáva na území Slovenskej republiky samostatnú zárobkovú činnosť,
c) je azylant, 
d) je študent z iného členského štátu alebo zahraničný študent študujúci na škole v Slovenskej republike na základe medzinárodnej zmluvy, ktorou je Slovenská republika viazaná,
e) je maloletý cudzinec, ktorý sa zdržiava na území Slovenskej republiky bez zákonného zástupcu alebo fyzickej osoby zodpovednej za jeho výchovu a poskytuje sa mu starostlivosť v zariadení, v ktorom je umiestnený na základe rozhodnutia súdu,
f) je cudzinec zaistený na území Slovenskej republiky, 
g) je vo väzbe alebo vo výkone trestu odňatia slobody. 
	(4) Zdravotným poistením v cudzine sa na účely tohto zákona rozumie systém zdravotného poistenia financovaný prostredníctvom odvodov na zdravotné poistenie alebo daňového systému príslušného štátu; v prípade štátov, ktoré nie sú členskými štátmi, sa týmto pojmom rozumie aj komerčné poistenie liečebných nákladov. 
	(5) Stálou prevádzkarňou sa na účely tohto zákona rozumie trvalé miesto alebo zariadenie na výkon činností, prostredníctvom ktorého zamestnávateľ vykonáva úplne alebo sčasti svoju činnosť na území Slovenskej republiky, a to najmä miesto, z ktorého je činnosť zamestnávateľa organizovaná, pobočka, kancelária, dielňa, pracovisko, miesto predaja, technické zariadenie alebo miesto prieskumu a ťažby prírodných zdrojov.
 	(6) Miesto alebo zariadenie na výkon činností sa považuje za trvalé podľa odseku 5, ak sa na výkon činnosti využíva sústavne alebo opakovane. Ak ide o jednorazovo vykonávanú činnosť, miesto alebo zariadenie, v ktorom sa činnosť vykonáva, sa považuje za trvalé, ak doba výkonu činnosti presiahne šesť mesiacov, a to súvislo alebo v niekoľkých obdobiach v akomkoľvek období 12 po sebe nasledujúcich mesiacov. Stavenisko, miesto vykonávania stavebných projektov a montážnych projektov sa považuje za stálu prevádzkareň, len ak výkon činnosti na nich presiahne šesť mesiacov. 
	(7) Stálou prevádzkarňou na účely tohto zákona je aj fyzická osoba, ktorá koná v mene zamestnávateľa a sústavne alebo opakovane prerokúva alebo uzatvára v jeho mene zmluvy na základe plnomocenstva. Fyzická osoba koná v mene zamestnávateľa, ak koná na základe jeho pokynov, pričom zamestnávateľ výsledky jej činnosti kontroluje a nesie za ne podnikateľské riziko.
 	(8) Dobrovoľne verejne zdravotne poistená môže byť fyzická osoba, ktorá má trvalý pobyt na území Slovenskej republiky, nie je verejne zdravotne poistená podľa odseku 2 a nie je zdravotne poistená v inom členskom štáte.
	Paragraf 9 odsek 2, 3 a 4 zákona č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z. z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorý garantuje úhradu za poskytnutú zdravotnú starostlivosť len v jej neodkladnom rozsahu, ak poistenec neuhradil poistné po zákonom predvídané obdobie, resp. podal viac ako jednu prihlášku na zdravotné poistenie do zdravotnej poisťovne.
	EZSZ bežne používa výraz „pracovník“ a nie výraz „zamestnanec“. Výraz zamestnanec je právnym výrazom označujúcim osobu, ktorá je zmluvnou stranou určitého druhu právneho vzťahu, ktorý sa bežne označuje ako pracovný pomer. Výraz pracovník je širším výrazom, ktorý sa môže aplikovať na akéhokoľvek pracovníka, bez ohľadu na to, či je alebo nie je zamestnancom. Výraz zamestnávateľ sa vzťahuje na fyzickú osobu alebo právnickú osobu, pre ktorú zamestnanec vykonáva prácu alebo poskytuje služby v rámci pracovného pomeru. 

V Slovenskej republike v súčasnom období je vytvorený systém sociálneho zabezpečenia a tento systém sa udržiava.

Legislatívne je tento systém upravený:

V článku 39 odseku 1 Ústavy Slovenskej republiky – „Občania majú právo na primerané hmotné zabezpečenie v starobe a pri nespôsobilosti na prácu, ako aj pri strate živiteľa“. 

Na vykonanie predmetného ustanovenia Ústavy Slovenskej republiky sa prijali najmä nasledovné právne predpisy:
1. zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov,
2. zákon č. 462/2003 Z. z. o náhrade príjmu pri dočasnej pracovnej neschopnosti zamestnanca a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov,
3. zákon č. 43/2004 Z. z. o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov,
4. zákon č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov,
5. zákon č. 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
6. zákon č. 600/2003 Z. z. o prídavku na dieťa a o zmene a doplnení zákona č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov.
7. zákon č. 280/2002 Z. z. o rodičovskom príspevku v znení neskorších predpisov. 
8. zákon č. 235/1998 Z. z. o príspevku pri narodení dieťaťa, o príspevku rodičom, ktorým sa súčasne narodili tri alebo viac detí alebo ktorým sa v priebehu dvoch rokov opakovane narodili dvojčatá a ktorým sa menia ďalšie zákony v znení neskorších predpisov.
9. zákonom č. 561/2008 Z. z. o príspevku na starostlivosť o dieťa a o zmene a doplnení niektorých zákonov. 
10. zákon č. 238/1998 Z. z. o príspevku na pohreb v znení neskorších predpisov.

Zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov novo upravuje problematiku nemocenského poistenia, uskutočňuje transformáciu predchádzajúceho systému dôchodkového zabezpečenia na systém dôchodkového poistenia ako I. piliera dôchodkového systému, založeného na priebežnom financovaní, nahrádza systém odškodňovania pracovných úrazov a chorôb z povolania systémom úrazového poistenia, zavádza systém poistenia v nezamestnanosti a systém garančného poistenia, upravuje štruktúru a pôsobnosť Sociálnej poisťovne, zefektívňuje činnosť a kontrolu v sociálnom poistení, obmedzuje zneužívanie systému nemocenského poistenia, určuje primerané poskytovanie nemocenských dávok a prináša mnohé ďalšie zásadné zmeny: 
-	rozčleňuje sa dôchodkové poistenie na starobné poistenie a invalidné poistenie z dôvodu transparentnosti financovania tohto systému,
-	rozširuje sa možnosť dobrovoľného poistenia na účely nemocenského poistenia, dôchodkového poistenia a poistenia v nezamestnanosti pre každú fyzickú osobu po 16. roku veku, ktorá má povolenie na prechodný pobyt alebo povolenie na trvalý pobyt na území Slovenskej republiky s tým, že povinnému poisteniu na účely nemocenského poistenia a dôchodkového poistenia aj naďalej podliehajú fyzické osoby vykonávajúce zárobkovú činnosť, a to zamestnanci a samostatne zárobkovo činné osoby s príjmami vyššími, ako je 12-násobok minimálnej  mzdy zamestnancov v národnom hospodárstve,
-	fyzickým osobám, ktoré podliehajú povinnému poisteniu sa umožňuje, aby popri povinnom poistení mohli súčasne využiť aj dobrovoľné poistenie,
-	zužuje sa okruh fyzických osôb podliehajúcich povinnému dôchodkovému poisteniu, za ktoré platí poistné štát,
-	upravuje sa poskytovanie nemocenského financovaného Sociálnou poisťovňou od 11. dňa dočasnej pracovnej neschopnosti zamestnanca, pričom finančné krytie počas prvých desiatich dní dočasnej pracovnej neschopnosti sa osobitným zákonom prenáša na zamestnávateľa (zákon č. 462/2003 Z. z. o náhrade príjmu pri dočasnej pracovnej neschopnosti zamestnanca a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov),
-	upravujú sa podmienky nároku na starobný dôchodok a zavádza sa poskytovanie predčasného starobného dôchodku,
-	upravuje sa definícia invalidity, s ktorou súvisí určenie výšky invalidného dôchodku v závislosti od percentuálneho poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť,
-	upúšťa sa od zásady „dôchodok alebo zárobok“ a umožňuje sa poberanie dôchodku pri súčasnom výkone zárobkovej činnosti, z ktorej sa platí poistné, čo sa premieta aj v spôsobe určovania výšky dôchodku,
-	zavádza sa nový valorizačný mechanizmus zvyšovania dôchodkov,
-	upravuje sa nová štruktúra Sociálnej poisťovne, 
-	upravuje sa konanie vo veciach sociálneho poistenia ako osobitné konanie upravené zákonom o sociálnom poistení.

Zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov upravuje rozsah sociálneho poistenia, ktorým je:

a) nemocenské poistenie ako poistenie pre prípad straty alebo zníženia príjmu zo zárobkovej činnosti a na zabezpečenie príjmu v dôsledku dočasnej pracovnej neschopnosti, tehotenstva a materstva,

b) dôchodkové poistenie, a to
1. starobné poistenie ako poistenie na zabezpečenie príjmu v starobe a pre prípad úmrtia, 
2. invalidné poistenie ako poistenie pre prípad poklesu schopnosti vykonávať zárobkovú činnosť v dôsledku dlhodobo nepriaznivého zdravotného stavu poistenca a pre prípad úmrtia, 

c) úrazové poistenie ako poistenie pre prípad poškodenia zdravia alebo úmrtia v dôsledku pracovného úrazu, služobného úrazu a choroby z povolania, 

d) garančné poistenie ako poistenie pre prípad platobnej neschopnosti zamestnávateľa na uspokojovanie nárokov zamestnanca a na úhradu príspevkov na starobné dôchodkové sporenie nezaplatených zamestnávateľom do základného fondu príspevkov na starobné dôchodkové sporenie, 

e) poistenie v nezamestnanosti ako poistenie pre prípad straty príjmu z činnosti zamestnanca v dôsledku nezamestnanosti a na zabezpečenie príjmu v dôsledku nezamestnanosti.

Zákon č. 462/2003 Z. z. o náhrade príjmu pri dočasnej pracovnej neschopnosti zamestnanca a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov upravuje poskytovanie náhrady príjmu počas prvých desiatich dní dočasnej pracovnej neschopnosti zamestnanca zamestnávateľom, a to v zásade za rovnakých podmienok ako sa poskytuje nemocenské s tým, že za prvé tri dni dočasnej pracovnej neschopnosti sa poskytuje náhrada vo výške 25 % denného vymeriavacieho základu zamestnanca, za štvrtý až desiaty deň 55 % vymeriavacieho základu zamestnanca a v kolektívnej zmluve možno dohodnúť dennú výšku náhrady príjmu najviac vo výške 80 % denného vymeriavacieho základu.

Zákon č. 43/2004 Z. z. o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov vymedzuje starobné dôchodkové sporenie, upravuje rozsah starobného dôchodkového sporenia, právne vzťahy pri vykonávaní starobného dôchodkového sporenia, organizáciu starobného dôchodkového sporenia, financovanie starobného dôchodkového sporenia a dohľad nad vykonávaním starobného dôchodkového sporenia (II. pilier dôchodkového systému). 

Starobné dôchodkové sporenie podľa zákona č. 43/2004 Z. z. o starobnom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je sporenie na osobný účet sporiteľa, ktorého účelom je spolu so starobným poistením podľa osobitného predpisu (zákon č. 461/2003 Z. z. o sociálnom poistení v znení neskorších predpisov) zabezpečiť jeho príjem v starobe a pozostalým pre prípad jeho úmrtia.

Zákon č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov upravuje doplnkové dôchodkové sporenie, organizáciu, financovanie a vykonávanie doplnkového dôchodkového sporenia, dohľad nad vykonávaním doplnkového dôchodkového sporenia a transformáciu doplnkovej dôchodkovej poisťovne (III. pilier dôchodkového systému).
Doplnkové dôchodkové sporenie podľa zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov je

a) zhromažďovanie príspevkov na doplnkové dôchodkové sporenie od účastníkov doplnkového dôchodkového sporenia a zamestnávateľov na účel, ktorým je umožniť účastníkovi doplnkového dôchodkového sporenia získať doplnkový dôchodkový príjem v starobe a doplnkový dôchodkový príjem v prípade skončenia výkonu prác, ktoré sú zaradené na základe rozhodnutia orgánu na ochranu zdravia do kategórie 3 alebo 4, alebo skončenia výkonu prác zamestnanca, ktorý je tanečný umelec alebo hudobný umelec, ktorý vykonáva profesiu hráča na dychový nástroj,

b) nakladanie s majetkom v doplnkovom dôchodkovom fonde podľa zákona č. 650/2004 Z. z. o doplnkovom dôchodkovom sporení a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov,

c) vyplácanie dávok doplnkového dôchodkového sporenia.

Ak platenie príspevkov zamestnávateľovi neukladá zákon, je povinný ich platiť, ak tak bolo dohodnuté v kolektívnej zmluve, alebo ak sa tak zamestnávateľ dohodol so splnomocnenými zástupcami zamestnancov (ak u zamestnávateľa nepôsobí odborová organizácia). Ak platenie príspevkov zamestnávateľovi ukladá zákon (tzn. ak má zamestnanca, ktorý vykonáva práce, ktoré sú zaradené na základe rozhodnutia orgánu na ochranu zdravia do kategórie 3 alebo 4, alebo ak má zamestnanca, ktorý je tanečný umelec alebo hudobný umelec vykonávajúci profesiu hráča na dychový nástroj), v takom prípade je takýto zamestnávateľ povinný platiť príspevky najmenej vo výške 2% z vymeriavacieho základu zamestnanca

Zákon č. 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov upravuje sociálne zabezpečenie policajtov a profesionálnych vojakov (zákon č. 346/2005 Z. z. o štátnej službe profesionálnych vojakov ozbrojených síl Slovenskej republiky a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov), ktoré tvorí:

a) nemocenské zabezpečenie, 
b) úrazové zabezpečenie, 
c) výsluhové zabezpečenie a
d) služby sociálneho zabezpečenia.

Pod pojmom policajt sa na účely zákona 328/2002 Z. z. o sociálnom zabezpečení policajtov a vojakov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 328/2002 Z. z.“) rozumie príslušník Policajného zboru, Hasičského a záchranného zboru, Horskej záchrannej služby, Slovenskej informačnej služby, Národného bezpečnostného úradu, Zboru väzenskej a justičnej stráže, Železničnej polície a colník, ak zákon č. 328/2002 Z. z. neustanovuje inak.

Pod pojmom profesionálny vojak sa na účely zákona č. 328/2002 Z. z. rozumie aj vojak mimoriadnej služby (§ 2 písm. e) zákona č. 570/2005 Z. z. o brannej povinnosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení zákona č. 518/2007 Z. z.).

I. Časť
Všeobecné ustanovenia
Č l á n o k  2  EZSZ

1. Každá zmluvná strana splní požiadavky:
a) I. časti,
b) z II. až X. časti najmenej šesť častí, s výhradou, že II. časť sa počíta ako dve časti a V. časť sa počíta ako tri časti,
c) príslušných ustanovení XI. a XII. časti, a
d) XIII. časti.

2. Podmienky písmena b) predchádzajúceho odseku sa môžu považovať za splnené, ak: 
a) z II. až X. časti sa splnia najmenej tri časti vrátane najmenej jednej z častí IV, V, VI, IX a X; a 
b) okrem toho sa preukáže, že platné zákonodarstvo sociálneho zabezpečenia je rovnocenné s jednou z kombinácií ustanovených pod týmto písmenom, berúc do úvahy:
i) skutočnosť, že niektoré oblasti uvedené pod písmenom a) tohto odseku presahujú normy zákonníka, pokiaľ ide o rozsah ich ochrany alebo úrovne dávok, alebo pokiaľ ide o jedno aj druhé,  
ii)  skutočnosť, že niektoré oblasti pokryté pod písmenom a) tohto odseku presahujú normy zákonníka poskytovaním doplnkových služieb z výhod uvedených v dodatku č. 2, a
iii)  oblasti, ktoré nedosahujú normy zákonníka.

3. Signatár, ktorý chce využívať ustanovenia odseku 2 písmena b) tohto článku, požiada o to v správe predkladanej generálnemu tajomníkovi v súlade s ustanoveniami článku 78. Výbor vychádzajúci zo zásady rovnosti výdavkov určí pravidlá koordinácie a definuje podmienky, za ktorých možno vziať do úvahy ustanovenia odseku 2 písmena b) tohto článku. V každom jednotlivom prípade sa vezmú do úvahy len tie ustanovenia, ktoré sa schválili dvojtretinovou väčšinou hlasov výboru.

	Z uvedeného článku 2 odseku 1 písm. a) až d) EZSZ vyplýva, že každá zmluvná strana splní požiadavky I. časti EZSZ – Všeobecné ustanovenia. Z II. časti až X. časti EZSZ (II. časť - Lekárska starostlivosť, III. časť - Dávka v chorobe, IV. časť - Dávka v nezamestnanosti, V. časť - Dávka v starobnom veku, VI. časť - Dávka pri pracovnom úraze a chorobe z povolania, VII. časť - Rodinná dávka, VIII. časť - Dávka v materstve, IX. časť - Dávka v invalidite, X. časť - Dávka pozostalým) najmenej šesť častí, s výhradou, že II. časť - Lekárska starostlivosť sa počíta ako dve časti a V. časť - Dávka v starobnom veku sa počíta ako tri časti. Ďalej zmluvná strana splní požiadavky príslušných ustanovení XI. časti – Normy, ktoré sa majú splniť k pravidelne sa opakujúcim platbám a XII. časti – Spoločné ustanovenia, ako aj požiadavky XIII. časti – Rôzne ustanovenia.
To znamená, že je potrebné splniť minimálne požiadavky EZSZ (článok 2 odsek 1 písm. a) až d) EZSZ v nadväznosti na článok 2 odsek 2 písm. a) EZSZ) napr. v nižšie uvedenej kombinácii jednotlivých častí:
a) I. časti – Všeobecné ustanovenia,
b) II. časti – Lekárska starostlivosť,
c) III. časti – Dávka v chorobe,
d) IX. časti – Dávka v invalidite,
(Poznámka: II. časť sa počíta ako jedna časť, III. časť sa počíta ako jedna časť a IX. časť sa počíta ako jedna časť spolu je to požadovaných najmenej tri časti - /článok 2 odsek 1 písm. b) EZSZ v nadväznosti na článok 2 odsek 2 písm. a) EZSZ /.)

e) príslušné ustanovenia XI. časti – Normy, ktoré sa majú splniť k pravidelne sa opakujúcim platbám,

f) príslušné ustanovenia XII. časti – Spoločné ustanovenia, a

g) XIII. časti – Rôzne ustanovenia.

Požiadavky EZSZ je možné splniť aj inými kombináciami príslušných častí EZSZ v spojení s článkom 2 odsekom 1 písm. a) až d) EZSZ a v nadväznosti na čl. 2 odsek 2 písm. a) EZSZ.

Podľa článku 3 EZSZ – „Každá zmluvná strana vo svojej ratifikačnej listine spresní tie z častí II. až X., ku ktorým preberá záväzky vyplývajúce z tohto zákonníka a zároveň uvedie, či a do akej miery využije ustanovenia článku 2 odseku 2“.
Podľa článku 4 EZSZ – „1. Každá zmluvná strana môže následne oznámiť generálnemu tajomníkovi, že prijíma záväzky vyplývajúce z tohto zákonníka týkajúce sa jednej alebo viacerých z častí II. až X., ktoré neuviedla vo svojej ratifikačnej listine. 
2. Záväzky uvedené v odseku 1 tohto článku sa považujú za neoddeliteľnú súčasť ratifikácie a majú platnosť ratifikácie odo dňa ich oznámenia.“

Podľa článku 5 EZSZ- „Ak na účely splnenia požiadaviek ktorejkoľvek z častí II. až X. tohto zákonníka, ktoré pokrýva ratifikácia zmluvnej strany, sa od zmluvnej strany vyžaduje chrániť ustanovené skupiny osôb tvoriacich najmenej určené percento zamestnancov alebo obyvateľov, zmluvná strana sa pred zaviazaním splniť požiadavky takejto časti presvedčí, že príslušné percento sa dosiahlo.“ 

Podľa článku 6 EZSZ – „Na účely splnenia požiadaviek II., III., IV., V., VIII. časti (ak sa to týka lekárskej starostlivosti), IX. alebo X. časti tohto zákonníka, môže zmluvná strana vziať do úvahy účinnú ochranu prostredníctvom poistenia, ktoré hoci nie je povinné pre chránené osoby podľa vnútroštátnych zákonov a predpisov,
a) dotujú verejné úrady alebo ak také poistenie je len doplnkové, a dozorujú ho verejné úrady alebo spravujú zamestnávatelia spoločne s pracovníkmi v súlade s ustanovenými normami,
b) pokrýva podstatnú časť osôb, ktorých zárobok nepresahuje zárobok kvalifikovaného manuálneho zamestnanca muža vymedzeného v súlade s článkom 65,
c) splní príslušné ustanovenia tohto zákonníka v spojení s inými formami ochrany v prípade potreby.“

    

Vláda SR sa vo svojom programovom vyhlásení zaviazala v súvislosti s revidovanou Lisabonskou stratégiou Európskej únie presadzovať dodržiavanie sociálnych práv tak, ako vyplývajú z Európskej sociálnej charty; v tejto súvislosti preskúma možnosti ratifikovania revidovanej Európskej sociálnej charty a Európskeho zákonníka sociálneho zabezpečenia. 

Vláda Slovenskej republiky deklarovala snahu dodržiavať princípy sociálneho štátu. Je to sociálny štát, ktorý Ústava Slovenskej republiky predpokladá od vzniku samostatnej Slovenskej republiky tým, že upravuje a pre všetkých garantuje hospodárske, sociálne a kultúrne práva v rozsahu typickom pre sociálny štát. Vláda Slovenskej republiky všestranne podporuje reálne smerovanie Slovenskej republiky k naplneniu jej charakteristiky ako sociálneho štátu. Štátu, ktorý spolu s regiónmi, obcami, firmami a rodinami nesie diel spoluzodpovednosti za podobu životných podmienok. Štátu rešpektujúceho solidaritu ako jednu zo základných hodnôt Európskej únie. 

S uvedeným vyhlásením korešponduje aj úmysel podpísať Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia s výhradou ratifikácie. Slovenská republika by mohla ratifikovať Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia po úpravách vnútroštátnej legislatívy. Tento krok – podpis dokumentu - umožňuje vypracovať správu o potrebných zmenách vnútroštátnej legislatívy a následne túto legislatívy zmeniť. 

Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky konzultovalo podmienky ratifikovateľnosti s expertmi Rady Európy na seminári, ktorý sa konal v Bratislave v apríli 2009. Celkový záver seminára bol optimistický – experti Rady Európy Slovenskej republike odporúčajú podpísať Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia s tým, že by ho mohla ratifikovať po zmenách vnútroštátnej legislatívy. Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky sa stotožňuje s týmto názorom. 

Záväzok podpísať a následne ratifikovať Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia vyplýva Slovenskej republike z ratifikácie Európskej sociálnej charty (revidovanej). 

Z 27 členských štátov EÚ Európsky zákonník sociálneho zabezpečenia podpísalo 21 a z týchto 21 štátov ratifikovalo zatiaľ 17.