D Ô V O D O V Á  S P R Á V A

A. Všeobecná časť

Ustanoveniami § 29 ods. 1 a § 29a ods. 5 zákona č. 59/1965 Zb. o výkone trestu odňatia slobody v znení neskorších predpisov sa splnomocňuje vláda Slovenskej republiky nariadením ustanoviť výšku pracovnej odmeny a podmienky jej poskytovania pre odsúdených zaradených do práce a na výkon iných prospešných prác mimo ústavu počas výkonu trestu odňatia slobody (ďalej len „výkon trestu“). Taktiež podľa § 16 ods. 3 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 156/1993 Z.z. o výkone väzby v znení zákona č. 451/2002 Z.z. sa vláda Slovenskej republiky splnomocňuje nariadením ustanoviť výšku pracovnej odmeny a podmienky jej poskytovania pre obvinených zaradených do práce vo výkone väzby.
Podľa platnej právnej úpravy v súčasnosti existujú tri spôsoby zamestnávania obvinených vo výkone väzby alebo odsúdených vo výkone trestu:
a) vo vnútorných prevádzkach v ústavoch na výkon väzby, ústavoch na výkon trestu odňatia slobody, nemocnici pre obvinených a odsúdených a ústave na výkon trestu odňatia slobody pre mladistvých (ďalej len „ústav"),
b)  v strediskách vedľajšieho hospodárstva ústavu,
c) u právnických osôb (vrátane fyzických osôb – podnikateľov) na základe zmluvy o zaradení obvinených alebo odsúdených   do práce s rešpektovaním podmienok, ktoré sú uvedené v čl. 2 ods. 2 písm. c) oznámenia Federálneho ministerstva zahraničných vecí č. 506/1990 Zb. o dojednaní dohovoru o nútenej alebo povinnej práci.
V súčasnosti sa však fakticky odsúdení zaraďujú do práce len vo vnútorných prevádzkach ústavov a v strediskách vedľajšieho hospodárstva ústavov.
Výška pracovnej odmeny obvinených a odsúdených sa určovala podľa zákona č. 143/1992 Zb. o plate a odmene za pracovnú pohotovosť v rozpočtových a niektorých ďalších organizáciách a orgánoch v znení neskorších predpisov, nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 249/1992 Zb. o platových pomeroch zamestnancov rozpočtových a niektorých ďalších organizáciách a orgánov v znení neskorších predpisov a podľa plnenia výkonu normovaných prác. Podmienky zaraďovania obvinených a odsúdených do tarifných tried podľa zložitosti vykonávaných pracovných činností v závislosti od náročnosti a kvalifikácie sú však určené len interným predpisom zboru, ktorý je z hľadiska právnej sily nepostačujúci.
Účelom predkladaného návrhu je ustanoviť vzhľadom na značné osobitosti zamestnávania obvinených vo výkone väzby a odsúdených vo výkone trestu jednotný a prehľadný spôsob poskytovania výšky pracovnej odmeny podľa vykonávanej práce a odpracovanej doby alebo podľa normy spotreby práce.
Navrhuje sa zásadná systémová zmena v tom, že odmeňovanie obvinených alebo odsúdených, ktorí sú zaradení do práce bude vychádzať z osobitného nariadenia vlády Slovenskej republiky. Takýto všeobecne záväzný právny predpis však dodnes neexistoval. Od roku 1992 sa v Zbore väzenskej a justičnej stráže (ďalej len „zbor“) používal alternatívne na odmeňovanie obvinených a odsúdených nariadenie vlády Slovenskej republiky č. 249/1992 Zb. v znení neskorších predpisov, podľa ktorého sú odmeňovaní zamestnanci rozpočtových a príspevkových organizácií. 
Navrhuje sa, aby základom pre ohodnotenie výkonu prác obvinenými alebo odsúdenými bolo zaradenie týchto prác do štyroch pracovných taríf, ktoré vychádzajú z dosiahnutého vzdelania obvinených alebo odsúdených.
Predkladaný návrh nariadenia vlády SR je v súlade s Ústavou SR, zákonmi a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná.
Predložený návrh nariadenia vlády SR bol zaslaný na informáciu na rokovanie Rady hospodárskej a sociálnej dohody SR.
Návrh nariadenia vlády SR nebude mať žiadny negatívny finančný, ekonomický ani environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť. Ministerstvo financií SR listom č. 13410/02-81 zobralo na vedomie, že predložený návrh nebude mať dosah na štátny rozpočet.

DOLOŽKA  ZLUČITEĽNOSTI
právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ právneho predpisu: vláda Slovenskej republiky.

2.	Názov návrhu právneho predpisu: návrh nariadenia vlády Slovenskej republiky o výške pracovnej odmeny a podmienkach jej poskytovania obvineným a odsúdeným, výške peňažnej odmeny za výkon iných prospešných prác a podmienkach jej poskytovania odsúdeným.

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:
a)	Problematika návrhu právneho predpisu nie je prioritnou oblasťou aproximácie podľa čl. 70 Európskej dohody o pridružení, podľa Národného programu pre prijatie acquis communautaire, podľa Partnerstva pre vstup, podľa Bielej knihy a podľa výsledkov rokovaní pri screeningu. Návrh predkladaného nariadenia vlády Slovenskej republiky je súčasťou Plánu legislatívnych úloh vlády Slovenskej republiky na rok 2002.
b)	Problematika návrhu právneho predpisu nie je predmetom záväzku vyplývajúceho z negociačných pozícií.

4.	Problematika návrhu právneho predpisu je upravená v 
a)	čl. 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, ktorý ustanovuje, že únia rešpektuje práva zabezpečené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd z roku 1950 ako všeobecne právne princípy,
b)	čl. 141 ods. 1 Zmluvy o založení Európskych spoločenstiev v jej amsterdamskom znení, ktorý ustanovuje zásadu rovnakej odmeny mužom a ženám za rovnakú prácu alebo prácu rovnakej hodnoty; smernici Rady č. 75/117/EHS z 10.2.1975 o aproximácii zákonov členských štátov týkajúcu sa uplatňovania zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy.

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu právneho predpisu s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie: úplná.

6.	Gestor (spolupracujúce rezorty): bezpredmetné.

7. Účasť expertov pri príprave návrhu právneho predpisu: bez účasti.

B. Osobitná časť

K § 1
	Ustanovuje sa okruh osôb, na ktoré sa vzťahuje nariadenie vlády z hľadiska odmeňovania pri zaradení do práce.

K § 2
Vzhľadom na odlišnosti právneho postavenia obvineného alebo odsúdeného oproti zamestnancovi v pracovnom pomere alebo v obdobnom pracovnom vzťahu sa ustanovujú všeobecné podmienky pre priznávanie všetkých peňažných zložiek pracovnej odmeny obvineného alebo odsúdeného zaradeného do práce, ktoré mu ústav môže za mesačné obdobie priznať. Zároveň sa upravuje antidiskriminačné  ustanovenie na zabezpečenie zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy za prácu rovnakej hodnoty.

K § 3
Ustanovujú sa štyri pracovné tarify zaraďovania obvinených alebo odsúdených do práce v súlade s charakteristikami vykonávanej práce, s ohľadom na jej náročnosť, mieru zložitosti, zodpovednosti, námahy a záťaže pri jej vykonávaní a v prílohe 3 a 4 sa určuje výška pracovnej tarify, vrátane pracovných stupňov. Navrhuje sa, aby úroveň odmeňovania výkonu práce obvinených alebo odsúdených na začiatku vychádzala z prílohy 2 nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 249/1992 Zb. v znení neskorších predpisov (s účinnosťou od 1. 7. 2001), t.j. u výkonu prác ktoré si vyžadujú len poučenie v 1. pracovnej tarife na úrovni 1. platovej triedy vo výške 3.240,- Sk alebo 18,50 Sk za hodinu. Pri výkone prác, ktoré si vyžadujú len zaučenie alebo odborné školenie sa navrhuje úroveň odmeňovania v 2. pracovnej tarife na úrovni 2. platovej triedy vo výške 3.520,- Sk alebo 20,10 Sk za hodinu. Pri výkone prác, ktoré si vyžadujú minimálne výučný list až po vyššie odborné vzdelanie sa navrhuje úroveň odmeňovania v 3. pracovnej tarife na úrovni 3. platovej triedy vo výške 3.820,- Sk alebo 21,80 Sk za hodinu. Pri výkone prác, ktoré si vyžaduje absolvovanie minimálne bakalárskeho vzdelania, sa navrhuje úroveň odmeňovania v 4. pracovnej tarife na úrovni 8. platovej triedy vo výške 6.250,- Sk alebo 35,70 Sk za hodinu. Ak je potrebné zistiť hodinovú sadzbu pracovnej tarify, je ňou 1/175 pracovnej tarify určenej pre týždenný pracovný čas 40 hodín.
Vzhľadom na charakter pomocných prác vykonávaných obvinenými alebo odsúdenými sa v návrhu predpokladá použiť len tri pracovné stupne u všetkých pracovných taríf s tým, že sa navrhuje započítateľnú prax zohľadňovať odstupňovane po piatich rokoch. Obligatórne sa navrhuje obvineným alebo odsúdeným priznať v súlade s katalógom pracovných činností podľa prílohy 2 len prvý pracovný stupeň príslušnej pracovnej tarify. V prípade, že obvinený alebo odsúdený písomne preukáže, že jeho odborná prax v danom odbore činnosti je dlhšia ako päť rokov alebo desať rokov, bolo by mu možné podľa návrhu priznať tretiu alebo štvrtú pracovnú tarifu, vrátane príslušného pracovného stupňa.
Súčasne sa určuje pravidlo, že výška takto stanovenej pracovnej odmeny obvineného alebo odsúdeného je priamo úmerná dĺžke skutočne odpracovaného pracovného času v porovnaní so stanoveným pracovným časom v príslušnom kalendárnom mesiaci, do ktorého je nutné zahrnúť aj dobu platených sviatkov; ak tento nebol odpracovaný, pracovná odmena sa primerane kráti.

K § 4
Ústav môže na výkon prác obvinených alebo odsúdených určiť normy spotreby práce; pritom musí dodržať rovnaké pravidlá na určovanie normovaných prác ako pre zamestnancov v pracovnom pomere alebo v obdobnom pracovnom vzťahu. Ak obvinený alebo odsúdený vlastným zavinením nesplnil normu spotreby práce, kráti sa mu jeho pracovná tarifa o príslušné percento zodpovedajúce nesplneniu normy spotreby práce.

K § 5
Ustanovuje sa, že obvinenému alebo odsúdenému nepatrí pracovná odmena za chybnú prácu alebo nepodarok. Ak obvinený alebo odsúdený chybnú prácu alebo nepodarok nezavinil, patrí mu pracovná odmena ako za bezchybnú prácu.

K § 6
Navrhuje sa, aby aj obvinený alebo odsúdený mal za prácu nadčas nárok na finančné zvýhodnenie. Podľa návrhu sa nerozlišuje, v akých dňoch (pracovný deň, sobota, nedeľa alebo sviatok) prácu nadčas vykonáva, finančné zvýhodnenie sa navrhuje v rovnakej výške. Vzhľadom na časté zmeny v zaraďovaní obvineného alebo odsúdeného do práce v priebehu kalendárneho mesiaca sa navrhuje, aby základom pre výpočet jeho pracovného zvýhodnenia bolo vo výške 25 % hodinovej pracovnej tarify v Sk za kalendárny mesiac, v ktorom obvinený alebo odsúdený prácu za nadčas odpracoval. Navrhuje sa sčítavanie častí hodín odpracovaných v rámci nadčasu počas kalendárneho mesiaca. Práca nadčas je neprípustná, ak odsúdený neodpracoval ustanovený fond pracovného času v príslušnom kalendárnom mesiaci pri 40 hodinovom pracovnom týždni bez prestávky na odpočinok a jedenie (§ 91 ods. 5 Zákonníka práce). Ďalej sa navrhuje, aby za prácu nadčas u odsúdených a obvinených, zaradených do práce vo vnútorných prevádzkach ústavu mohlo byť poskytované len náhradné voľno.

K § 7 až 10
Navrhuje sa, aby bolo obvinenému alebo odsúdenému priznané za prácu v sobotu, v nedeľu, vo sviatok, v noci a za prácu v sťaženom a zdraviu škodlivom pracovnom prostredí primerané pracovné zvýhodnenie a pri jeho priznávaní sa postupovalo rovnako ako podľa odôvodnenia k § 6.

K § 11
Ohodnotenie vyššieho výkonu práce obvineného alebo odsúdeného má motivačný charakter z hľadiska dosiahnutia vyššieho pracovného výkonu v požadovanej kvalite. Navrhuje sa pritom percentuálny limit ohodnotenia práce vykonávanej obvineným alebo odsúdeným diferencovať v závislosti od percentuálneho prekročenia normy spotreby práce. Zároveň sa navrhuje určiť termín najskoršieho priznania ohodnotenia práce. Výnimkou je návrh na zhodnotenie prekročenia normovaných prác s tým, že ohodnotenie patrí obvinenému alebo odsúdenému ihneď, ak sú splnené stanovené podmienky. V odseku 2 sa umožňuje riaditeľovi ústavu fakultatívne priznať na základe predložených odôvodnených písomných návrhov zo strany príslušných podriadených na ohodnotenie práce aj odsúdených a obvinených zaradených vo vnútorných prevádzkach ústavu alebo za kvalitne organizovanú prácu na pracovisku.

K § 12
Navrhuje sa ustanoviť najnižšiu výšku dohodnutej peňažnej odmeny, ktorú odsúdený musí pred rozdelením obdržať, pričom sa neprihliada, aký druh iných prospešných prác pre rozpočtovú organizáciu, príspevkovú organizáciu, vyšší územný celok alebo obec odsúdený mimo ústavu vykonáva. Peňažná odmena nesmie byť nižšia ako 50 % pracovnej tarify podľa § 3 ods. 3 písm. a); horná hranica dohodnutej peňažnej odmeny sa pritom nestanovuje. Odsúdenému nevznikajú za výkon iných prospešných prác mimo ústavu, okrem dohodnutej peňažnej odmeny, žiadne iné nároky, na ktoré by inak odsúdený zaradený do práce mal nárok (napr. dávky nemocenského poistenia, účasť na dôchodkovom zabezpečení, účasť na podpore v nezamestnanosti, prídavky k priznaným dávkam stravného limitu). Obvinenému sa neumožňuje vykonávať iné prospešné práce mimo ústavu.

K § 13 a 14
V spoločných, prechodných a záverečných ustanoveniach sa upravuje ako postupovať pri priznaní pracovnej odmeny obvineného alebo odsúdeného pred účinnosťou tohto nariadenia vlády, spôsob zaokrúhľovania a ako postupovať, ak pracovná činnosť nie je uvedená v katalógu pracovných činností. Navrhuje sa pritom, aby nariadenie vlády nadobudlo účinnosť rovnako ako novely príslušných zákonov, na základe ktorých sa nariadenie vlády vydáva, a to 1. septembra 2002.