Predkladacia správa
 
	Dohovor o cezhraničných účinkoch priemyselných havárií (ďalej len „dohovor“) sa pripravoval v rámci Európskej hospodárskej komisie OSN, bol otvorený na podpis v Helsinkách od 17. do 18. marca 1992 a potom v hlavnom sídle OSN v New Yorku do 18. septembra 1992.
	Cieľom dohovoru je v záujme trvalo udržateľného rozvoja na základe princípov medzinárodného práva a zvyklostí, najmä s prihliadnutím na zásady priateľských susedských vzťahov, reciprocity, nediskriminácie a dobrej vôle napomáhať aktívnej spolupráci medzi štátmi pri prevencii priemyselných havárií, pripravenosti na ne, pri ich efektívnom  zdolávaní a obmedzovaní ich nepriaznivých účinkov, a to predovšetkým takých, ktoré môžu presiahnuť hranice štátov.
	Dohovor je, v súlade s čl. 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky, medzinárodnou zmluvou prezidentskej povahy, na ktorej vykonanie je potrebný zákon.
Z dohovoru vyplývajú príslušné záväzky 
a)	pre všetky zmluvné strany,
b)	niektoré len pre stranu pôvodu – t.j. pre takú zmluvnú stranu, v jurisdikcii ktorej sa stane alebo môže stať priemyselná havária,
c)	niektoré len pre dotknutú stranu – t.j. pre zmluvnú stranu, ktorá je alebo môže byť dotknutá cezhraničným účinkom priemyselnej havárie,
d)	niektoré len pre zainteresované strany – ktorými sú strana pôvodu a dotknutá strana (strany).
	Bývalá Česká a Slovenská federatívna republika dohovor nepodpísala a Slovenská republika nie je teda zatiaľ jeho zmluvnou stranou. Dohovor v súlade s jeho čl. 30 ods. 1 nadobudol platnosť 19.4.2000, podpísalo ho 26 štátov a Európske spoločenstvo. Dosiaľ (január 2003) ho ratifikovalo (schválilo, prijalo, pristúpilo k nemu) 25 štátov, ako aj Európske spoločenstvo. Funkciu depozitára dohovoru vykonáva Generálny tajomník OSN.
	Koordinačným orgánom dohovoru v zmysle jeho čl. 18 je konferencia zmluvných strán (ďalej len „konferencia“), ktorej zasadnutie sa koná najmenej raz za rok. Slovenská republika sa v minulosti zúčastňovala na zasadnutiach konferencie a sporadicky aj na zasadnutiach pracovných skupín dohovoru. Od roku 2002 sa zástupca Ministerstva životného prostredia SR  zúčastňuje na príslušných zasadnutiach konferencie i na ďalších akciách v rámci dohovoru (príprava vykonávacieho protokolu, činnosť pracovných skupín, cvičenia a pod.).
	Prístup Slovenskej republiky k dohovoru je v záujme ochrany ľudí, životného prostredia a majetku pred nepriaznivými účinkami priemyselných havárií a v záujme dobrej spolupráce so susednými štátmi v tejto oblasti. 
	Ako vyplýva z predloženého materiálu, Slovenská republika je pripravená plniť záväzky vyplývajúce z dohovoru.
	Ministerstvo životného prostredia SR neodporúča zatiaľ, aby Slovenská republika osobitným prehlásením podľa čl. 21 ods. 2 dohovoru uznala niektorý z prostriedkov na riešenie prípadných sporov.
Predkladaný materiál nemá žiadny osobitný finančný, ekonomický a environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť. Príslušné vplyvy, ktoré by si vyžiadalo plnenie niektorých záväzkov z tohto dohovoru, boli už zohľadnené a uvedené v legislatívnom procese príslušných zákonov (pozri návrh na prístup k dohovoru). Preto sa, v súlade s čl. 9 ods. 2 Smernice na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády Slovenskej republiky, upúšťa od vyhotovenia príslušnej doložky.

Medzirezortné pripomienkové konanie prebehlo bez rozporov.
	Materiál bol dňa 18.2.2003 prerokovaný v Legislatívnej rade vlády SR. Na tomto rokovaní Sekcia Inštitút pre aproximáciu práva ÚV SR vzniesla požiadavku, aby Slovenská republika pri prístupe k dohovoru uplatnila rovnakú výhradu ako Európske spoločenstvo pri jeho schvaľovaní. 
Dňa 4.3.2003 sa uskutočnilo v tejto veci osobitné rokovanie so Sekciou Inštitút pre aproximáciu práva ÚV SR, ktorá po vysvetlení príslušných okolností a dôvodov od tejto požiadavky upustila.
Materiál upravený v zmysle záverov z rokovania Legislatívnej rady vlády SR ako nové znenie dňa 10. apríla prerokovala a schválila vláda SR.