Odôvodnenie 

Návrh na prístup SR k Medzinárodnému dohovoru o regulácii lovu veľrýb a Protokolu zmien a doplnkov (International Convention for the Regulation of Whaling - ICRW)

	Medzinárodný dohovor o regulácii lovu veľrýb (ďalej len „dohovor“) bol podpísaný vo Washingtone 2.12.1946 vládami vtedajších veľrybárskych veľmocí, ktoré sa pokúsili kontrolovať veľrybársky priemysel. Dohovor nadviazal na medzinárodné dohovory z 30. rokov - na Dohovor o regulácii lovu veľrýb (Convention for the Regulation of Whaling) z roku 1931 a hlavne na Medzinárodnú dohodu o regulácii lovu veľrýb (International Agreement for the Regulation of Whaling) z roku 1937 podpísanú v Londýne, ktoré vznikli ako reakcia na znížený stav veľrýb v dôsledku rozvoja harpúnového lovu kitovcov. 

	Dohovor nadobudol platnosť v roku 1948, v roku 1956 bol text doplnený Protokolom zmien a doplnkov. Depozitárom dohovoru je vláda Spojených štátov amerických.

	Cieľom dohovoru je ochrana veľrybotvarých cicavcov - kitovcov, ktorá by umožnila riadny rozvoj veľrybárskeho priemyslu. V preambule dohovoru sú vyjadrené aj ďalšie dôvody vedúce k vzniku dohovoru: zabezpečenie významných prírodných zdrojov (populácie kitovcov) pre budúce generácie; nevyhnutnosť chrániť všetky druhy kitovcov pred nadmerným lovom; potreba regulovania lovu kitovcov tak, aby sa ich stavy mohli prirodzene zvyšovať a následne by sa zvýšili aj počty lovu kitovcov bez ohrozenia týchto prírodných zdrojov; potreba obmedzenia lovu na druhy, ktoré najlepšie odolávajú využívaniu tak, aby sa populácie kitovcov so zdecimovaným počtom mohli obnoviť.

	Dohovor pozostáva z dvoch záväzných častí, samotného textu, ktorý definuje pravidlá, podľa ktorých pracuje Medzinárodná veľrybárska komisia (International Whaling Commission - IWC) ustanovená v zmysle článku III dohovoru (ďalej len „komisia“) a Plánu aktivít. Plán aktivít v súlade s článkom V dohovoru upravuje ochranu a využívanie zdrojov kitovcov tým, že stanoví:
a)	chránené a nechránené druhy;
b)	obdobia, kedy je lov povolený a kedy je lov zakázaný;
c)	vody, v ktorých je lov povolený, a v ktorých je lov zakázaný;
d)	veľkostné limity pre jednotlivé druhy kitovcov;
e)	dobu, metódy a intenzitu lovu kitovcov (vrátane maximálneho odchytu kitovcov v priebehu jedného obdobia);
f)	typy a špecifikáciu vybavení, prístrojov a nástrojov, ktoré možno použiť;
g)	metódy merania;
h)	evidenciu odchytu a iné štatistické a biologické záznamy;
i)	metódy inšpekcie.
Kým zmeny v texte dohovoru musia byť prijaté jednomyseľne na mimoriadnych stretnutiach, na zmeny v ustanoveniach Plánu aktivít je potrebná trojštvrtinová väčšina hlasov zmluvných vlád.

	Komisia je tvorená zástupcami zmluvných vlád (jeden zástupca z každej zmluvnej vlády), stály sekretariát komisie sídli v Cambridge, VB. Má 3 hlavné výbory: vedecký, technický a výbor pre financie a administratívu a 2 podvýbory: na riešenie prípadov porušovania dohovoru a pre lov kitovcov pôvodnými - domorodými obyvateľmi.

	Komisia kontroluje a prehodnocuje opatrenia stanovené v Pláne aktivít; podporuje, koordinuje a financuje výskumy kitovcov; publikuje výsledky vedeckých výskumov; stanovuje lovné limity pre lov kitovcov pôvodnými - domorodými obyvateľmi v oblasti Beringovho, Čukotského a Beaufortovho mora; vyhlasuje chránené oblasti pre kitovce (whale sanctuaries), kde platí zákaz komerčného lovu kitovcov. Komisia vyhlásila 2 chránené oblasti pre kitovce - chránená oblasť Indického oceánu a chránená oblasť južných morí. 

	Komisia sa každý rok v máji alebo júni schádza na pravidelných zasadnutiach. Na zasadnutí v roku 1982 odsúhlasila dočasné moratórium na komerčný lov kitovcov, ktoré nadobudlo platnosť v roku 1986 a doposiaľ trvá. Súčasťou uznesenia o moratóriu bolo, že komisia vykoná súhrnné hodnotenie vplyvov tohto rozhodnutia na populáciu kitovcov a zváži zmenu tohto rozhodnutia a stanoví iné lovné limity. Úlohou komisie bolo vypracovať „revidovaný postup manažmentu kitovcov“ (Revised Management Procedure), ktorý bol schválený v roku 1994, na ktorého základe by mal byť vypracovaný a schválený „revidovaný plán manažmentu kitovcov“ (Revised Management Scheme).

V zmysle článku X ods. 2 „ktorákoľvek vláda, ktorá dohovor nepodpísala, môže k nemu pristúpiť formou písomného oznámenia vláde Spojených štátov amerických“. V súčasnosti komisiu tvorí 52 zmluvných vlád, ktoré sú podľa svojho postoja pri hlasovaní rozdelené na 2 tábory. Jeden tábor je za zachovanie moratória (sem patrí aj 11 členských krajín Európskej únie), druhý sa usiluje o obnovenie komerčného lovu kitovcov (hlavne Japonsko, Nórsko). Oba tábory sa snažia získať nových členov aj z toho dôvodu, že na zmeny v ustanoveniach Plánu aktivít je potrebná trojštvrtinová väčšina hlasov zmluvných vlád. Na ministra životného prostredia SR sa osobitne obrátili predstavitelia vlád Spojených štátov amerických a Rakúska a vyzvali ho, aby sa zasadil o pristúpenie SR k dohovoru.

Finančné pravidlá komisie vyžadujú od zmluvných vlád platenie ročných členských príspevkov. Tieto príspevky sa vypočítavajú na základe vzorca, ktorý berie do úvahy nasledovné kritériá: 1.) členstvo, 2.) aktivity v oblasti veľrybárstva, 3.) veľkosť delegácie na zasadnutí komisie a 4.) finančné možnosti krajiny. Slovenská republika bola na základe vyššie uvedených kritérií zaradená do skupiny 2, t. j. medzi krajiny s HDP vyšším ako 10 mld. US$ a HDP na obyvateľa nižším ako 10 000 US$ a bez prevádzky veľrybárstva. Členský príspevok na rok 2004 by podľa týchto kritérií bol cca 15 750 britských libier. V prípade prístupu SR k dohovoru v druhej polovici finančného roku komisie, ktorý trvá od 1.septembra do 31.augusta nasledujúceho kalendárneho roku, t. j. v období medzi 1.marcom a 31.augustom, bol by príspevok za daný finančný rok len polovičný. 

Z dohovoru vyplývajú pre zmluvné vlády nasledovné povinnosti:
1.	V súlade s článkom III ods. 1 menovanie tzv. komisára pre kitovce, ktorý sa bude zúčastňovať zasadnutí komisie a bude presadzovať postoj a záujmy zmluvnej vlády. Účasť komisára na zasadnutí hradí zmluvná vláda.
2.	V zmysle článku V dohovoru zabezpečiť realizáciu schváleného Plánu aktivít o ochrane a využívaní kitovcov, ak zmluvná vláda neuplatní k tomuto Plánu aktivít výhradu.
3.	V zmysle článku VII dohovoru zabezpečiť odovzdávanie všetkých oznámení a štatistických alebo iných informácií požadovaných dohovorom Medzinárodnému úradu pre štatistiku lovu kitovcov v Sandefjorde v Nórsku alebo inému orgánu určenému komisiou, a to vo forme a spôsobom stanoveným komisiou.
4.	V zmysle článku VIII ods. 1 a 2 dohovoru ktorákoľvek zmluvná vláda môže povoliť lov kitovcov na vedecké účely svojmu občanovi. O takom povolení je potrebné informovať komisiu, nahlásiť výsledky takého výskumu a zabezpečiť spracovanie ulovených kitovcov v súlade s pokynmi vydanými vládou, ktorá dané povolenie vydala.
5.	V zmysle článku VIII ods. 3 dohovoru podľa možnosti každá zmluvná vláda predkladá orgánu určenému komisiou vedecké informácie, ktoré získala v súvislosti s veľrybami a ich lovom vrátane výsledkov výskumu uvedeného v bode 4. 
6.	V zmysle článku VIII ods. 4 dohovoru prijatie opatrení na zabezpečenie zberu a analýzu biologických údajov v súvislosti s prevádzkou veľrybárskych lodí a spracovania ulovených kitovcov. 
7.	V zmysle článku IX prijatie opatrení na zabezpečenie implementácie ustanovení dohovoru a na potrestanie porušení týchto ustanovení pri činnostiach osôb a lodí v národnej jurisdikcii, postihovanie týchto porušení a informovanie komisie o každom priestupku alebo porušení ustanovenia.

Slovenská republika je už dávnejšie zmluvnou stranou medzinárodných dohovorov chrániacich biologickú rozmanitosť na našej planéte - Bernského dohovoru (Dohovor o ochrane európskych voľne žijúcich organizmov a prírodných stanovíšť), Bonnského dohovoru (Dohovor o ochrane sťahovavých druhov voľne žijúcich živočíchov), CITES (Dohovor o medzinárodnom obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a rastlín) a Dohovoru o biologickej diverzite. Pristúpením k dohovoru a členstvom v komisii SR vo vyššej miere preukáže podporu s globálnou ochranou prírodných zdrojov. 

Dohovorom o biologickej diverzite sa SR zaviazala chrániť biologickú rozmanitosť, t. j. rôznorodosť všetkých živých organizmov vrátane ich suchozemských, morských a ostatných vodných ekosystémov a ekologických komplexov, ktorých sú súčasťou; biologická diverzita zahŕňa rôznorodosť v rámci druhov, medzi druhmi a rozmanitosť ekosystémov.

Podľa dohovoru CITES sú veľrybotvaré druhy zaradené do prílohy I a II. Príloha I zahŕňa druhy ohrozené vyhubením, ktoré sú alebo môžu byť obchodom nepriaznivo ovplyvňované a obchod s nimi možno povoliť len za výnimočných opatrení. Príloha II zahŕňa druhy, ktoré nie sú bezprostredne ohrozené, ale mohli by sa stať, ak by obchod s nimi nebol účinne kontrolovaný.

Povinnosti z CITES boli pretransformované do zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 287/1994 Z. z. o ochrane prírody a krajiny a vyhlášky Ministerstva životného prostredia SR č. 93/1999 Z. z. o chránených rastlinách a chránených živočíchoch a o spoločenskom ohodnocovaní chránených rastlín, chránených živočíchov a drevín. Členské štáty Európskej únie, ktoré sú tiež členmi dohovoru CITES, prijali v súlade s článkom 14 dohovoru CITES do právneho poriadku EÚ prísnejšiu právnu úpravu ako ustanovuje dohovor CITES. Vzhľadom na túto skutočnosť vyplynula potreba zosúladenia existujúcej právnej úpravy v SR s príslušnými normami EÚ. V roku 2002 bol v Národnej rady Slovenskej republiky schválený zákon č. 237/2002 Z.z. o obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín a vyhláška MŽP SR č. 346/2002, ktorou sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona o obchode s ohrozenými druhmi voľne žijúcich živočíchov a voľne rastúcich rastlín a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon“). Podľa tohto zákona sú do skupiny A zaradené druhy z prílohy I a prílohy II dohovoru CITES, čím SR prijala prísnejšie opatrenia ako samotný dohovor CITES. Exempláre týchto druhov (živé i neživé, časti alebo výrobky z nich) nie je v zmysle § 5 ods. 1 písm. c) bod 2 zákona možné priviesť na územie SR na primárne komerčné účely. 

10 druhov veľrybotvarých z celkového počtu 20 druhov vymenovaných v Pláne aktivít je súčasne zaradených do Prílohy II Bernského dohovoru – Prísne chránené druhy živočíchov. V súlade s článkom 6 Bernského dohovoru pre tieto druhy sú (okrem iného) zakázané všetky spôsoby zámerného odchytu, držby a zámerného zabíjania, ako aj vnútroštátny obchod s týmito živočíchmi. Do Prílohy III Bernského dohovoru – Chránené druhy živočíchov patria všetky ostatné druhy kitovcov nezaradené do Prílohy II.  Vzťahuje sa na ne článok 7 Bernského dohovoru, v ktorého zmysle má byť využívanie druhov regulované tak, aby sa zabránilo ohrozeniu ich populácií. Prijaté opatrenia zahŕňajú dobu ochrany alebo iné spôsoby regulácie využívania, podľa potreby dočasný alebo miestny zákaz využívania a iné.

4 druhy kitovcov sú zaradené do Prílohy I Bonnského dohovoru, v zmysle článku 3 zmluvné strany Bonnského dohovoru zakážu ich lov, výnimky zo zákazu môžu byť udelené, ak ide (okrem iného) o lov pre vedecké účely alebo lov na uspokojenie potrieb tých, ktorý ho tradične využívajú. 3 druhy kitovcov sú súčasťou Prílohy II Bonnského dohovoru – druhy s nepriaznivým stavom prežitia alebo druhy, ktorým by významne prospela medzinárodná spolupráca (článok 4 odsek 1 Bonnského dohovoru).

 V Európskej únii platí zákaz dovozu výrobkov z kitovcov na základe nariadenia rady (EHS) č. 348/81 o spoločných pravidlách pre import kitovcov alebo iných produktov z morských cicavcov. Po vstupe SR do EÚ bude toto nariadenie pre SR záväzné.

Zákon Národnej rady SR č. 435/2000 Z. z. o námornej plavbe sa nevzťahuje na námorné rybárske lode, z čoho vyplýva, že SR nemôže prevádzkovať lov kitovcov, a preto SR nebude musieť zabezpečovať Plán aktivít. Pristúpením k dohovoru SR podporí snahy o zachovanie nenahraditeľných prvkov ekosystémov v medzinárodnom meradle. 

Pristúpenie k dohovoru je v súlade so všeobecne uznávanými zásadami medzinárodného práva a v súlade so záväzkami, ktoré pre SR vyplývajú z iných medzinárodných zmlúv. Existujúca právna úprava SR postačuje na vykonávanie záväzkov dohovoru a nie je potrebné prijímať osobitný zákon.