Predkladacia správa

Z postavenia Slovenskej republiky ako člena Európskej únie vyplýva potreba aplikovať pomerne zložitý rozhodovací mechanizmus a určiť postup koordinácie európskych záležitostí na národnej úrovni, ktorý by umožňoval Slovenskej republike aktívne sa vyjadrovať k politike Európskej únie a  participovať na tvorbe a schvaľovaní jej legislatívnych aktov. Vláda Slovenskej republiky, ministerstvá a ďalšie ústredné orgány štátnej správy už v tejto súvislosti v praxi realizujú mnohé opatrenia formou účasti svojich zástupcov na rokovaniach pracovných skupín, COREPER-u I a II, Špeciálneho výboru pre poľnohospodárstvo  v prípade MP SR, ministerských radách a iných orgánoch EÚ (na základe uznesenia vlády SR č. 431 z 5. júna 2003). 

V domácich podmienkach sa osvedčila práca rezortných koordinačných skupín, komisií pre záležitosti EÚ 1 a 2, Ministerskej rady vlády SR pre záležitosti EÚ a ďalších inštitúcií. Od 1. mája sa zástupcovia SR stali s plnou zodpovednosťou riadnymi členmi ovplyvňujúcimi tvorbu legislatívneho prostredia EÚ, čo kladie zvýšené nároky na odbornú prípravu stanovísk a hľadanie politického konsenzu pri definovaní mandátu. 

Materiál je v súlade s aktuálnym právnym rámcom medziinštitucionálnych vzťahov EÚ a ráta aj s usporiadaním podľa dohodnutého textu Ústavnej zmluvy EÚ. 

Detailnosťou rozpracovania tvorí mechanizmus schvaľovania legislatívnych návrhov EK v podmienkach SR modelový rámec spolupráce a rozdelenia zodpovednosti a kompetencií pri tvorbe stanoviska Slovenskej republiky k navrhovaným legislatívnym normám Európskej únie. Vychádza z analýzy vývoja vzťahov medzi inštitúciami EÚ, osobitne medzi Európskym parlamentom, Európskou radou a Európskou komisiou, ako aj z  rastu významu Európskeho parlamentu a národných parlamentov pri tvorbe komunitárnej legislatívy. V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že význam parlamentov v Európe bude rásť bez ohľadu na konečnú ratifikáciu Ústavnej zmluvy.

Navrhovaný mechanizmus môže efektívne fungovať len za predpokladu zmeny zamerania a obsahu práce Ministerskej rady vlády SR pre záležitosti EÚ a vytvorenia komunikačnej siete medzi Európskou komisiou – Stálym zastúpením SR pri EÚ – vládou SR (ostatnými ÚOSŠ).

Mechanizmus, v prípade jeho schválenia vytvorí podmienky pre efektívnu komunikáciu a deľbu zodpovednosti tak, aby stanoviská Slovenskej republiky na pôde európskych inštitúcií bolo možné prezentovať, obhajovať a presadzovať najmä v štádiu, keď je negociačný priestor najširší – to znamená už na úrovni pracovných skupín. Zároveň vytvára predpoklady pre kontinuitu a konzistenciu prijímania politických rozhodnutí pred rokovaniami politických orgánov EÚ (t. j. ministerskej rady) a tvorbu silného mandátu pre zástupcov SR v inštitúciách EÚ.

Mechanizmus vychádza z platného právneho poriadku SR a je ho možné implementovať v súlade s textom Zmluvy zakladajúcej ústavu pre Európu vrátane článkov týkajúcich sa národných parlamentov, Európskeho parlamentu a tiež Protokolu č. 13 o úlohe národných parlamentov. V zmysle prijatého ústavného zákona č. 397/2004 z 24. júna 2004 o spolupráci Národnej rady Slovenskej republiky a vlády Slovenskej republiky v záležitostiach Európskej únie (ďalej aj „ústavný zákon“) a v súlade s návrhom Zákona o rokovacom poriadku sa menia pojmy obsiahnuté v materiáli schválenom uznesením vlády SR z 5. júna 2003 „Návrh postupu koordinácie európskych záležitostí v podmienkach SR“.

Materiál bol niekoľkokrát predmetom medzirezortného pripomienkového konania a súčasne bol niekoľkokrát prerokovaný Ministerskej rady vlády SR pre záležitosti EÚ, ktorá odporučila predložiť materiál na rokovanie vlády SR. Rozdielne názory členov vlády SR boli odstránené na rokovaní dňa 27. 10. 2004.