Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania
	K návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 581/2004 Z. z. o zdravotných poisťovniach, dohľade nad zdravotnou starostlivosťou a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov		
Spôsob pripomienkového konania: bežný/zjednodušený/skrátený postup - dôvod:
.			
bežný (oznam listom č. 16977/2007 - OL – poštou aj e-mailom) 
		
	Zoznam oslovených subjektov:					
	Dušan Čaplovič - podpredseda vlády SR pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny, Robert Kaliňák - podpredseda vlády SR a minister vnútra, Ján Mikolaj - podpredseda vlády SR a minister školstva, Štefan Harabin - podpredseda vlády SR a minister spravodlivosti, Ministerstvo hospodárstva SR, Ministerstvo financií SR, Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií SR, Ministerstvo pôdohospodárstva SR, Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR, Ministerstvo vnútra SR, Ministerstvo obrany SR, Ministerstvo spravodlivosti SR, Ministerstvo zahraničných vecí SR, Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR, Ministerstvo životného prostredia SR, Ministerstvo školstva SR, Ministerstvo kultúry SR, Úrad vlády SR, Úrad vlády SR – odbor aproximácie práva, Protimonopolný úrad SR, Štatistický úrad SR, Úrad geodézie, kartografie a katastra SR, Úrad jadrového dozoru SR, Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo SR, Úrad pre verejné obstarávanie, Úrad priemyselného vlastníctva SR, Správa štátnych hmotných rezerv SR, Národný bezpečnostný úrad, Národná banka Slovenska, Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky, Najvyšší súd Slovenskej republiky, Generálna prokuratúra Slovenskej republiky, Úrad na ochranu osobných údajov SR, Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou, Úrad pre reguláciu sieťových odvetví, Štátny ústav pre kontrolu liečiv, Jednota dôchodcov Slovenska, Koordinačný výbor pre otázky zdravotne postihnutých občanov, Konfederácia odborových zväzov SR, Republiková únia zamestnávateľov, Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení SR, Asociácia fakultných nemocníc SR, Asociácia nemocníc Slovenska, Asociácia lekárnikov Slovenska, Asociácia stredných zdravotných škôl, Asociácia samostatných polikliník Slovenska, Asociácia podnikateľov stredného stavu, Asociácia súkromných lekárov, Asociácia všeobecných lekárov pre deti a dorast, Asociácia dodávateľov liekov a zdravotníckych pomôcok, Asociácia bánk, Slovenská asociácia zahraničných výrobcov generických liekov – GENAS, Slovenská asociácia dodávateľov zdravotníckych pomôcok  SK+MED, Slovenská asociácia farmaceutických spoločností orientovaných na výskum a vývoj – SAFS, Grémium majiteľov lekárni, Lekárske odborové združenie, Slovenský živnostenský zväz, Slovenská informačná služba, Slovenský odborový zväz pracovníkov zdravotníctva a sociálnych služieb, Sekčná komora vysokoškolsky vzdelaných zdrav. pracovníkov, Sekčná komora medicínsko-technických pracovníkov, Slovenská lekárska spoločnosť, Slovenská lekárska komora, Slovenská komora zubných lekárov, Sekčná komora zubných technikov, Slovenská lekárnická komora, Slovenská komora sestier a pôrodných asistentiek, Slovenská komora iných zdravotníckych pracovníkov, asistentov, laborantov a technikov, Slovenská lekárska únia špecialistov, Komora očných optikov, Zväz kresťanských lekárov a zdravotníkov, Zbor väzenskej a justičnej stráže SR, Združenie podnikateľov Slovenska, Združenie miest a obcí Slovenska, Únia miest Slovenska, Združenie zdravotných poisťovní SR, Sociálna poisťovňa, Všeobecná zdravotná poisťovňa, a.s., Spoločná zdravotná poisťovňa, a.s., DÔVERA zdravotná poisťovňa, a.s., APOLLO zdravotná poisťovňa, a.s., Európska zdravotná poisťovňa, a.s., UNION zdravotná poisťovňa, a. s., Krajský úrad Bratislava, Krajský úrad Trnava, Krajský úrad Trenčín, Krajský úrad Nitra, Krajský úrad Žilina, Krajský úrad Banská Bystrica, Krajský úrad Prešov, Krajský úrad Košice, Bratislavský samosprávny kraj, Trnavský samosprávny kraj, Trenčiansky samosprávny kraj, Nitriansky samosprávny kraj, Žilinský samosprávny kraj, Banskobystrický samosprávny kraj, Prešovský samosprávny kraj, Košický samosprávny kraj		
	Počet oslovených subjektov:	99				
	Zaslali do stanoveného termínu (od 5.6.2007 do 26.6.2007):	59				
	Zaslali po termíne:	0				
	Vôbec nezaslali:	40				
	Subjekty, ktoré nemali pripomienky:	31				
	Počet vznesených pripomienok:					
	Počet akceptovaných:					
	Počet neakceptovaných, z toho počet zásadných - ktoré subjekty			Protimonopol. úrad, ZZP SR, Dôvera, Union, Apollo, Eur. ZP, RÚZ, hromadná pripomienka verejnosti		
						
	Rozporové konanie (s kým, kedy, na akej úrovni, s akým výsledkom):			Protimonopol. úrad – rozpor trvá
ZZP SR, Dôvera, Union, Apollo, Eur. ZP – rozpor trvá
RÚZ – rozpor trvá
hromadná pripomienka verejnosti – rozpor trvá
SKZL – rozpor odstránený		

	
					
Rezort	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	Poznámka	
						
MV SR	K článku I
K bodu 1
1. Upozorňujeme na bod 22 prílohy č.2 k legislatívnym pravidlám vlády, podľa ktorého poznámky pod čiarou k príslušným odkazom nie sú súčasťou právneho predpisu; majú informatívnu hodnotu. Ak sa má zdravotnej poisťovni, ktorá má právnu formu akciovej spoločnosti, zabrániť podnikaniu, nepostačí na to citácia právneho predpisu v poznámke pod čiarou k odkazu 3.
Túto pripomienku je potrebné zohľadniť i vo vzťahu k čl. II prvému bodu.
2. Ak sa má výkon verejného zdravotného poistenia zdravotnou poisťovňou zúžiť iba na správu verejných prostriedkov, je potrebné riešiť aj to, podľa akého predpisu bude túto správu vykonávať, ako aj upraviť vzťah k tým ustanoveniam platného zákona, ktoré sa vzťahujú na výkon verejného zdravotníctva na základe platných povolení vydaných napr. zdravotným poisťovniam ako akciovým spoločnostiam.

K bodu 4
Úvodnú vetu upraviť takto: „V § 15 odsek 2 znie:“.

K bodu 7
Z navrhovaného znenia § 85d odporúčame vypustiť slová „uvedené v prvej vete“ a „podľa prvej vety“. 

K článku II
	S odvolaní na našu pripomienku k čl. I prvému bodu považujeme zaradenie doterajších zdravotných poisťovní medzi subjekty, ktorých účelom nie je dosahovanie zisku, ako aj oslobodenie časti príjmu od dane z príjmu, za neopodstatnené.

O

O

O

O

O	

A

A

A

N

A	

Zdravotné poisťovne sú akciové spoločnosti vykonávajúce verejné zdravotné poistenie za podmienok stanovených zákonom č. 581/2004 Z. z., teda nepodnikajú, ale vykonávajú verejné zdravotné poistenie.

Problematika definície verejného zdravotného poistenia je upravená v čl. III tohto návrhu.

Upravené.

Predkladateľ zotrváva na navrhovanom znení. (analogicky viď. § 149 ods. 13 zákona č. 461/2003 Z. z.).

Čl. upravený po dohode s  MF SR.		
MS SR	odporúča zvážiť tieto  pripomienky: 

1.K bodom 1 a 4

Návrhom zákona sa upravuje znenie § 2 ods. 1  a  § 15  ods. 2 zákona č. 581/2004 Z. z. v tom zmysle, že  obmedzuje  zdravotnú poisťovňu v nakladaní s kladným hospodárskym výsledkom podnikania a  odníma zdravotnej poisťovni založenej ako podnikateľský subjekt jej pôvodné  určenie, t.j. dosahovanie zisku. 

Navrhovaná úprava sa, podľa nášho názoru, posúva k hrane možného porušenia princípu právnej istoty a k porušeniu zákazu retroaktivity.

Odôvodnenie:

Jedným zo základných princípov právneho štátu je princíp právnej istoty, podľa ktorého ten, kto konal, resp. postupoval na základe dôvery v platný a účinný právny predpis, nemôže byť vo svojej dôvere sklamaný.
	V tomto smere si dovolíme citovať  následovný nález Ústavného súdu SR :
           „S inštitútom  právnej istoty v  právnom štáte úzko  súvisí požiadavka zachovania legálne nadobudnutých práv. Vo všeobecnom vyjadrení  to znamená,  že  nikomu  nemožno odňať  jeho riadnym  spôsobom  nadobudnuté  práva   na  základe  neskoršie  vydaného právneho predpisu.  Zo širšieho hľadiska  túto požiadavku treba chápať tak,  že je neprípustné  odňať nadobudnuté práva,  resp. ich  obmedziť  ex  tunc,  t.  j.  do minulosti, pred účinnosťou nového  zákona. Táto  požiadavka ako  imanentná súčasť  právej istoty sa  vzťahuje predovšetkým na  základné práva a  slobody,  ktoré  sú v  zmysle čl.  12 ods.  1 Ústavy  Slovenskej   republiky  neodňateľné,  nescudziteľné,   nepremlčateľné  a  nezrušiteľné.
V kontexte s tým nie je možná jednostranná zmena alebo zrušenie súkromnoprávnej zmluvy,  čo vyplýva nielen z  jej podstaty, ako výsledku  dohody zmluvných  strán, ale  i z  podstaty uznávanej požiadavky zachovania riadne nadobudnutých práv.“ ( PL. ÚS 16/95).
Vo vzťahu k navrhovanej právnej úprave je potrebné zohľadniť tú skutočnosť, že súčasné zdravotné poisťovne, (tie, ktorých akcionármi sú iné osoby ako štát), obdržali, na základe žiadosti a po splnení zákonných podmienok,  povolenie podnikať v oblasti verejného zdravotného poistenia. Ak im zákon uloží povinnosť vykonávať činnosť na neziskovom základe, prestane byť ich doterajšia činnosť podnikaním, a museli by vykonávať túto činnosť na neziskovej báze. 
      Z uvedeného možno vyvodiť záver, že novší zákon nerešpektuje právne vzťahy založené starším zákonom a počas jeho účinnosti spätne do nich zasahuje a mení ich.  
            Zásah do ústavného práva vlastniť majetok podľa čl. 20 Ústavy predstavuje aj zásah do tzv. legitímnych očakávaní vo vzťahu k určitým majetkovým hodnotám ako súčasť práva nadobudnúť vlastníctvo k majetku. 
  Konaním štátu, ktorý zdravotným poisťovniam odníme prostriedky získané z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a jeho prerozdelenia a zakáže im rozdelenie zisku, bude porušené aj ich legitímne očakávanie, že budú môcť nakladať s týmito prostriedkami, nakupovať za ne pre poistencov zdravotnú starostlivosť a dosahovať aj prípadný zisk.
	.
2.K bodom 5 a 6

             Predloženým návrhom ( body 5 a 6 ) sa ustanovuje v prípade prevodu poistného kmeňa zdravotnej poisťovne  bezodplatná forma. 	t.j. nepriamo sa obmedzuje nakladanie s poistným kmeňom.
	
            Zákonné obmedzenie prevodu vlastníctva( poistného kmeňa) len  bezodplatnou formou  môže predstavovať nútené obmedzenie vlastníckeho práva, ktoré musí spĺňať podmienky podľa čl. 20 ods. 4 Ústavy. 
	
Odôvodnenie:

Podľa čl. 20 ods. 1 Ústavy každý má právo vlastniť majetok; vlastnícke právo všetkých vlastníkov má rovnaký zákonný obsah a ochranu.
Podľa čl. 20 ods. 4 Ústavy vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva je možné iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu. Majetok, ktorý je predmetom ochrany zaručenej podľa čl. 20 Ústavy, pritom zahŕňa nielen veci, ale aj práva a iné majetkové hodnoty.
Podľa nálezu Ústavného súdu SR č. ÚS 19/97 „Majetok, ktorý je predmetom ochrany zaručenej podľa čl. 20 Ústavy, zahŕňa nie len veci, ale aj práva a iné majetkové hodnoty“.
Z uvedeného vyplýva, že ak poistný kmeň je majetkovou hodnotou,  je predmetom ústavnej ochrany .
	Podľa platnej úpravy v § 61 ods. 1 zákona č. 581/2004 Z. z., Úrad pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou môže zdravotnej poisťovni nariadiť, aby previedla na inú zdravotnú poisťovňu všetky alebo časť potvrdených prihlášok na verejné zdravotné poistenie (ďalej len poistný kmeň ), z taxatívne uvedených  dôvodov. Podľa odseku 5 písm. g) prevod poistného kmeňa  môže byť uskutočnený za odplatu, alebo môže byť bezodplatný. 
Na tzv. dobrovoľný prevod poistného kmeňa realizovaný za odplatu  na základe zmluvy medzi odovzdávajúcou zdravotnou poisťovňou a preberajúcou zdravotnou poisťovňou; je potrebné schválenie Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou ( § 61 ods. 4 cit. zákona).Z uvedeného vyplýva, že súčasná právna úprava považuje poistný kmeň za spôsobilý predmet odplatného zmluvného vzťahu.
	Na poistný kmeň zdravotnej poisťovne sa viažu určité finančné hodnoty, napr. odvody z poistného za príslušných poistencov a prostriedky z prerozdelenia poistného.

3. Posúdenie  návrhu zákona    podľa čl. 1 ods. 1 Dodatkového protokolu (ďalej len „Protokol č. 1) k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „Dohovor“) a z hľadiska  komunitárneho práva.

Predložený návrh je potrebné posúdiť i v kontexte uvedených právnych aktov z hľadiska možného porušenia práva na pokojné užívanie majetku a porušenia pravidiel vyvlastnenia, resp. núteného obmedzenia vlastníckeho práva ustanovených medzinárodnými zmluvami na ochranu investícií. 

	Odôvodnenie:

Pokiaľ by Európsky súd pre ľudské práva dospel k záveru, že prijatím navrhovanej právnej úpravy došlo k zásahu do majetkových práv súkromných zdravotných poisťovní, následne by skúmal, či je tento zásah oprávnený, t.j. či spĺňa podmienky stanovené v čl. 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru. Bez ohľadu na to, či by Európsky súd pre ľudské práva zásah posudzoval podľa tzv. druhého pravidla alebo tzv. tretieho pravidla čl. 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru, skúmal by splnenie podmienky verejného, resp. všeobecného záujmu. 
Podľa čl. 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru, „každá fyzická alebo právnická osoba má právo pokojne užívať svoj majetok. Nikoho nemožno zbaviť jeho majetku s výnimkou verejného záujmu a za podmienok, ktoré ustanovuje zákon a všeobecné zásady medzinárodného práva. Toto ustanovenie nebráni právu štátov prijímať zákony, ktoré považujú za nevyhnutné, aby upravili užívanie majetku v súlade so všeobecným záujmom a zabezpečili platenie daní a iných poplatkov alebo pokút.“ 
	Podľa výkladu Európskeho súdu pre ľudské práva tento článok pozostáva z troch pravidiel. Prvé pravidlo všeobecnej povahy vyjadrené v prvej vete prvého odseku predstavuje princíp pokojného užívania majetku. Druhé pravidlo nachádzajúce sa v druhej vete toho istého odseku vyjadruje možnosť zbavenia majetku pri splnení určitých podmienok. Tretie pravidlo obsiahnuté v druhom odseku priznáva štátu okrem iného možnosť upraviť užívanie majetku v súlade so všeobecným záujmom na základe zákonov, ktorých prijatie považuje pre tieto účely za potrebné. Tieto tri pravidlá navzájom spolu súvisia – druhé a tretie pravidlo sa týkajú osobitných prípadov zásahu do pokojného užívania majetku a je potrebné ich interpretovať vo svetle všeobecného princípu vyjadreného v prvom pravidle.
Čl. 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru chráni iba existujúce vlastnícke právo a nie právo nadobudnúť majetok v budúcnosti.
V súlade s konštantnou judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva sa za „majetok“ v zmysle čl. 1 Protokolu č. 1 považujú nielen „majetky existujúce“, ale aj majetkové hodnoty vrátane pohľadávok, o ktorých sťažovateľ môže tvrdiť, že má aspoň „legitímnu nádej“ na ich zhmotnenie .
Zásah do pokojného užívania majetku musí zachovávať „spravodlivú rovnováhu“ medzi potrebami verejného záujmu spoločnosti a požiadavkami ochrany základných práv jednotlivcov (...) Musí najmä existovať odôvodnený vzťah proporcionality medzi použitými prostriedkami a sledovaným cieľom, ktorý sa má dosiahnuť prostredníctvom opatrenia, ktoré pozbavilo osobu jej majetku. 
Európsky súd pre ľudské práva vyslovil, že Dohovor priznáva zmluvným štátom širokú mieru uváženia, a to ako pre výber spôsobov realizácie, tak i pre posúdenie, či dôsledky zásahu vo všeobecnom záujme možno ospravedlniť snahou o dosiahnutie účelu dotknutého zákona.
Európsky súd pre ľudské práva už uznal existenciu verejného záujmu aj pri legislatívnych prostriedkoch, ktoré majú za cieľ právnu úpravu zmluvných alebo vlastníckych práv súkromných strán .
V súlade s ustálenou judikatúrou, „odňatie majetku bez náhrady v primeranej výške podľa jeho hodnoty“ za normálnych okolností predstavuje neprimeraný zásah, ktorý nemožno ospravedlniť podľa článku 1 Protokolu č. 1. Toto ustanovenie však nezaručuje právo na úplné odškodnenie za každých okolností, keďže legitímne ciele „verejného záujmu“ môžu odôvodniť nižšie odškodnenie než je plná trhová hodnota majetku“ Európsky súd pre ľudské práva uznal, že legitímne ciele verejného záujmu môžu mať za následok, že odškodnenie v nižšej ako plnej trhovej hodnote bude primerané. Iba výnimočne akceptoval odňatie majetku bez náhrady, keď takýto postup odôvodňovali úplne výnimočné okolnosti prípadu V zásade možno konštatovať, že v zmysle jeho ustálenej judikatúry je odňatie majetku bez náhrady neprípustné. 

Vnútroštátna právna úprava regulujúca organizáciu zdravotnej starostlivosti a poskytovanie zdravotníckych služieb nie je celkom mimo dosahu komunitárneho práva. Uvedené je dôsledkom judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev (ďalej len „Súdny dvor“), ktorý napriek odporu niektorých členských štátov koncom deväťdesiatych rokov minulého storočia zaradil poskytovanie zdravotníckych služieb do rámca voľného pohybu služieb na vnútornom trhu. Zároveň Súdny dvor doposiaľ nevylúčil, že vnútroštátna organizácia zdravotnej starostlivosti (vrátane zdravotného poistenia) môže za určitých okolností podliehať aj komunitárnym pravidlám ochrany hospodárskej súťaže.
        Navrhovaná úprava prináša zmeny do pôsobenia súkromných zdravotných poisťovní Tieto zmeny možno považovať za významné.  Nemožno s istotou vylúčiť, že uvedené zmeny by mohli byť potenciálne posúdené inštitúciami EÚ ako obmedzenia slobody usadzovania sa dotknutých zahraničných subjektov majetkovo zúčastnených v lokálnych súkromných zdravotných poisťovniach, resp. ako obmedzenia voľného pohybu kapitálu (rozumej investícií vykonaných dotknutými zahraničnými spoločnosťami s cieľom nadobudnúť majetkovú účasť v lokálnych súkromných zdravotných poisťovniach). A to napriek tomu, že navrhovaná právna úprava podľa všetkého nediskriminuje zahraničné subjekty. Aj nediskriminačné vnútroštátne opatrenia teda môžu pôsobiť obmedzujúco.
     Z pohľadu dotknutých zahraničných subjektov je možné si predstaviť napríklad právnu argumentáciu, ktorou by poukazovali na to, že významná zmena v podmienkach podnikania súkromných zdravotných poisťovní zbavuje zmyslu využitie slobôd vnútorného trhu, keďže tieto slobody (slobodu usadzovania sa resp. voľný pohyb kapitálu) dotknuté zahraničné subjekty uplatnili pri nadobudnutí majetkovej účasti v lokálnych zdravotných poisťovniach práve s cieľom podnikať za pôvodne stanovených podmienok. Mohli by sa tak pokúsiť argumentovať, že ide v konečnom dôsledku o neprimerané obmedzenie uvedených slobôd zo strany Slovenskej republiky. A to v tom zmysle, že aj keby členský štát mohol prijímať opatrenia obmedzujúce slobody vnútorného trhu s cieľom zabezpečiť stabilitu financií v sektore zdravotníctva, Slovenská republika nevie presvedčivo preukázať, že zvolené prostriedky sú skutočne vhodné a primerané na dosiahnutie takéhoto cieľa. Túto argumentáciu by sa mohli prípadne pokúsiť spojiť aj s argumentom o porušení všeobecnej právnej zásady ochrany legitímnych očakávaní a práva na podnikanie (prípadne na ochranu vlastníctva), ktoré sú uznávané judikatúrou SD ES. 
.
V každom prípade v záujme predchádzania vzniku možnej zodpovednosti Slovenskej republiky voči Európskemu spoločenstvu a voči súkromným osobám za porušenie práva Spoločenstva odporúčame prípadné zmeny v úprave verejného zdravotného poistenia konzultovať s Komisiou. I keď tá nemôže dať konečné stanovisko z hľadiska súladu vnútroštátnej právnej úpravy s právom Spoločenstva (takéto stanovisko dáva samozrejme Súdny dvor), môžu sa takýmito konzultáciami významne znížiť potenciálne riziká.	

O

O

O

	

N

N

N

	

Zdravotné poisťovne nie sú založené za účelom podnikania a tvorby zisku, ale v súlade so znením § 2 ods. 1 zákona č. 581/2004 Z. z. na účely vykonávania verejného zdravotného poistenia, pričom podmienky za ktorých sa vykonáva verejné zdravotné poistenie ustanovuje práve tento zákon (581/2004 Z.z.)

Retroaktivita je vylúčená zavedením prechodného ustanovenia, ktoré hovorí, že prvýkrát je ZP povinná použiť prostriedky verejného zdrav. poistenia len na úhradu zdrav. starostlivosti až v roku 2008 za hosp. rok 2007.

Poistný kmeň podľa zákona č. 581/2004 Z. z. nie je kmeňom, ktorý je možné považovať za majetok a oceňovať ho a predávať ho. Poistný kmeň (cez zavedenú legislatívnu skratku v zákone č. 581/2004 Z. z.) je iba súbor (počet) potvrdených prihlášok na verejné zdravotné poistenie, teda nie súbor uzavretých poistných zmlúv, ako aj súbor záväzkov a pohľadávok, ktoré sa vzťahujú na tieto zmluvy tak ako je pri poistnom kmeni pri klasickom komerčnom poistení.
Takisto je potrebné upozorniť na skutočnosť, že podľa zákona č. 581/2004 Z. z. je prevod poistného kmeňa v prvom rade sankciou pre zdrav. poisťovňu v prípade ak si nevie plniť svoje záväzky voči poistencom a účelom je, aby touto neschopnosťou zdravotnej poisťovne netrpel poistenec a teda, aby sa mu dostalo zdravotnej starostlivosti na ktorú ma z Ústavy SR a zákona nárok.
V neposlednom rade je potrebné upozorniť, že využitie klasického komerčného predaja „poistného kmeňa“ z jednej zdrav. poisťovne do druhej je aj popretím práva na slobodný výber zdravotnej poisťovne, ktorý bol v nedávnej minulosti zo strany samotných súkromných poisťovní obhajovaný.

Vykonávanie verejného zdravotného poistenia je plne regulované zákonom č. 581/2004 Z. z., všetky subjekty, ktoré vykonávajú verejné zdrav. poistenie musia rešpektovať pravidlá ustanovené týmto zákonom, skutočnosť, že sa ustanovuje nové pravidlo (bez retroaktivity) pre subjekty, ktoré vykonávajú ver. zdrav. poistenie, nemôže byť považované za nepriame alebo priame porušenie zmlúv o ochrane investícií. Zdravotné poisťovne sú špecifickými akciovými spoločnosťami, ktorých postavenie sa plne odvíja od zákonom č. 581/2004 Z. z. stanovených podmienok. Argumenty typu „menenie pravidiel počas hry“ nie sú absolútne na mieste.
Treba uviesť, že zdravot. poisťovne (akciové spoločnosti) sú zaradené medzi subjekty verejnej správy, ktoré hospodária s verejnými prostriedkami. Nie je možné hovoriť o zásahoch do vlastníckych práv, nakoľko pri zdravotných poisťovniach je potrebné jednoznačne rozlišovať vykonávanie verejného zdravotného poistenia a (prípadne) vykonávanie individuálneho zdrav. poistenia, ktoré svojim charakterom je čisto komerčná záležitosť každej zdravotnej poisťovne, pričom štát ako regulátor a zodpovedný subjekt za vykonávanie verejného zdravotného poistenia nemá ambíciu zasahovať do tejto činnosti a ani regulovať spôsob akým zdravotná poisťovňa použije výnosy zo svojej komerčnej činnosti.

Zdravotná poisťovňa (akciová spoločnosť) môže vykonávať verejné zdravotné poistenie jedine po získaní povolenia na jeho vykonávanie, pričom musí splniť podmienky ustanovené zákonom č. 581/2004 Z. z., takisto môže svoju činnosť vykonávať jedine v súlade s týmto zákonom. Získaním tohto povolenia je („zjednodušene povedané“) zdrav. poisťovňa oprávnená prijímať poistné (finančné prostriedky, ktoré majú charakter verejných prostriedkov) a na druhej strane je povinná uhrádzať pre účastníkov verejného zdravotného poistenia – poistencov) zdravotnú starostlivosť. Podľa nášho názoru pri takomto právnom prostredí (aj napriek jeho zmenám – balík „reformných zákonov“ v zdravotníctve) nie je možné považovať dosahovanie zisku za „legitímnu nádej“ zdravotných poisťovní. Od začiatku vzniku zdravotného poistenia v Slovenskej republike je zdravotné poistenie postavené na všeobecne akceptovaných princípoch – verejný záujem, solidarita a podobne., ktoré sú nespochybniteľné minimálne v rámci Európy. Tieto princípy neboli spochybnené ani prijatím „reformných zákonov“ – iba na základe domnienky (že „motivácia tvoriť zisk“ v zdravotníctve vyrieši všetky „neduhy“ tohto rezortu) sa zmenilo postavenie zdravotných poisťovní – bola im povinne nanútená forma akciových spoločností. Pričom sa predpokladalo, že princípy „trhového hospodárstva“ (najmä dosahovanie zisku zdravotnými poisťovňami z verejných zdrojov) zastaví zadlžovanie zdravotníctva ako celku Ako sa však ukazuje táto domnienka nebola správna a aplikácia štandardných trhových princípov v oblasti zdravotníctva nepriniesla želaný efekt – systém zdravotníctva sa naďalej zadlžuje, pričom sa v celom systéme vytvorila nerovnováha prejavujúca sa na jednej strane kladnými výsledkami hospodárenia na strane zdravotných poisťovní a na druhej strane neustálym zadlžovaním poskytovateľov zdravotnej starostlivosti (najmä poskytujúcich ústavnú zdravotnú starostlivosť), pričom týmto poskytovateľom nie sú zo strany zdrav. poisťovní uhrádzané ani ekonomicky oprávnené náklady za poskytnutú zdrav. starostlivosť.. 

Na záver možno ešte poznamenať, že ako predkladateľ považujeme za predčasné uvažovať o možných žalobách resp. dokonca o možných rozsudkoch európskych súdov.		
MF SR	Všeobecne

1. V Doložke finančných, ekonomických , environmentálnych vplyvov , vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie je potrebné, v súlade s predkladacou správou, uviesť, že zníženie percentuálnej sadzby zo 4% na 3% na prevádzkové činnosti zdravotných poisťovní, čo  prinesie úsporu v kvantifikovanej výške 863,1 mil. Sk v roku 2008 a vo výške 922,9 mil. Sk v roku 2009, predstavuje zmenu alokácie predmetných výdavkov v uvedenej výške a nejedná sa o tvorbu úspory v rámci výdavkov verejnej správy.

Uvedenú pripomienku považujte za zásadnú.

2. Vo všeobecnej časti dôvodovej správy žiadam v treťom odseku na str. 3 slová „§ 2“ nahradiť slovami „§ 3 ods. 1“. Zároveň žiadam upraviť znenie štvrtého odseku a preformulovať alebo vypustiť piaty odsek, pretože podľa zákona o rozpočtových pravidlách je možné poskytnúť finančnú výpomoc subjektu verejnej správy, ktorými sú aj zdravotné poisťovne, avšak táto výpomoc má len fakultatívny charakter a nemožno sa jej domáhať. Neakceptovateľné je aj tvrdenie, že práve možnosť finančnej výpomoci pre subjekty verejnej správy v prípade nedostatku zdrojov s odkazom na zákon o rozpočtových pravidlách vyvracia možnosť existencie systému zdravotného poistenia v SR na komerčnom základe. 

Uvedené pripomienky považujte za zásadné. 

3. V osobitnej časti dôvodovej správy k bodu 1 žiadam vypustiť druhú vetu, pretože v uvádzanom kontexte, podľa platnej úpravy, neexistuje rozpor zákona č. 581/2004 Z.z. a zákona o rozpočtových pravidlách. 

Je však potrebné zosúladiť platné znenie zákona č. 581/2004 Z.z. (napr. § 6a, 11, 13) so zákonom o rozpočtových pravidlách, ktorý obmedzil možnosť prijímania úverov a pôžičiek plošne všetkým subjektom verejnej správy (okrem obcí a vyšších územných celkov). Toto obmedzenie sa vzťahuje aj na prijímanie úverov verejnými zdravotnými poisťovňami ako subjektami verejnej správy. V súlade s § 19 ods. 12 zákona o rozpočtových pravidlách subjekt verejnej správy, s výnimkou obce a VÚC, môže prijímať úvery alebo pôžičky len v súlade s týmto zákonom, ktorý  však oprávnenie  zdravotnej poisťovne prijať úvery neobsahuje. Právna úprava zákona o rozpočtových pravidlách je kogentná a nepripúšťa možnosť zakotviť odlišný postup v osobitnom predpise. Vychádzajúc z uvedeného, zdravotná poisťovňa ako subjekt verejnej správy, nie je podľa zákona o rozpočtových pravidlách oprávnená prijímať úvery ani pôžičky.

Uvedenú pripomienku považujte za zásadnú. 

	4. V záujme zabránenia sporov z porušenia dohôd o podpore a vzájomnej ochrane investícií, ktoré sú v gescii Ministerstva financií SR, upozorňujem na skutočnosť, že aj keď by podľa predloženého návrhu zahraničná spoločnosť naďalej zostala priamym alebo nepriamym akcionárom slovenskej zdravotnej poisťovne, jej investícia (akcie) by mohla byť považovaná za podstatne znehodnotenú.

	Investičný spor by sa nutne nemusel týkať akcií samotných, ale skôr ich hodnoty, ktorú by štát odobral. Zahraničné poisťovacie spoločnosti by mohli namietať porušenie zmluvy štátom „vyvlastnením“ zákonných a obchodných aktív a práv.

	Rozhodcovský súd by mohol prísť k záveru, že došlo k úmyselnému zásahu štátu ohľadne činnosti zahraničnej poisťovacej spoločnosti za účelom zbaviť spoločnosť práva užívať a využívať svoju investíciu k vlastnému prospechu.

K jednotlivým ustanoveniam

K čl. I

K bodu 1 (§ 2 ods. 1)

Odkaz 1a a poznámku pod čiarou k nemu zásadne žiadam vypustiť, pretože zákon o rozpočtových pravidlách neupravuje zriadenie, postavenie a činnosť zdravotných poisťovní. Ustanovenie § 3 ods. 1 zákona o rozpočtových pravidlách len upravuje, aké okruhy organizácií spadajú do sektora verejnej správy a sú subjektami verejnej správy.  

K bodu 4 (§ 15 ods. 2)

Vzhľadom na navrhované znenie žiadam vykonať právnu analýzu týkajúcu sa možnosti zdravotných poisťovní uplatniť prípadné dôsledky návrhu.

Uvedenú pripomienku považujte za zásadnú.

K čl. II

	Zásadne nesúhlasím so znením čl. II, pretože vzhľadom na zámer, ktorý sa má dosiahnuť, je navrhované doplnenie zákona o dani z príjmov nedostatočné. Vzhľadom na rozdielne názory na riešenie problematiky, je potrebné znenie predmetnej novely zákona o dani z príjmov doriešiť v spolupráci s Ministerstvom financií SR.

Z

Z

O

Z

O

Z

Z

Z	

A

Č

A

A

N

A

N

A	

Text upravený.

Slová nahradené. ďalšie navrhované zmeny nie je potrebné vykonať, nakoľko sa v dôv. správe jasne uvádza, že ide o „teoretickú možnosť finančnej výpomoci“. Toto konštatovanie je iba z jedným z viacerých argumentov.

Odôvodnenie k bodu 1 zmenené.

Upravené v bode 2 prepracovaného znenia návrhu.

Viď. odôvodnenie k pripomienkam MS SR.

Ustanovenie preformulované.

Pripomienka nemá charakter pripomienky podľa legislatívnych pravidiel. (pozri aj vyhodnotenie pripomienok MS SR). MF SR na rozporovom konaní  odstúpilo od požiadavky predložiť analýzu resp. ju ani nepožadovalo predložiť.

Znenie upravené po dohode s MF SR.		
MPSVaR SR	Z hľadiska Legislatívnych pravidiel vlády SR odporúčame v čl. I bode 2 na záver doplniť poznámku o zmene označenia doterajších odsekov ( „Doterajšie odseky 16 až 18 sa označujú ako odseky 15 až 17.“ ) a pred predložením na rokovanie vlády materiál doplniť o návrh uznesenia a o návrh komuniké.	O	A	Upravené. Materiál bude na rokovanie vlády SR predložený s náležitosťami, ktoré vyžaduje Metodického pokynu na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády SR.		
ÚV SR	Navrhujeme v súlade s časťou 2.1. ods. 2 Metodického pokynu na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády SR doplniť predložený materiál o návrh uznesenia vlády a návrh komuniké a túto skutočnosť uviesť na obale materiálu v časti „Obsah materiálu“.
	O

	A
	Materiál bude na rokovanie vlády SR predložený s náležitosťami, ktoré vyžaduje Metodického pokynu na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády SR.
		
ÚV SR – odbor aproximácie práva	Predložený návrh zákona je vypracovaný v súlade s uznesením vlády SR č. 1018 zo 6. decembra 2006 a uznesením vlády SR č. 462 z 23. mája 2007 s cieľom explicitne vymedziť postavenie zdravotných poisťovní, ktoré spravujú povinné odvody na verejné zdravotné poistenie. 
Prílohou jeho dôvodovej správy je materiál, zaoberajúci sa postavením zdravotného poistenia ako druhu sociálneho poistenia v systéme komunitárneho práva a judikatúre Súdneho dvora Európskych spoločenstiev. Z tohto materiálu vyplýva, že členské štáty môžu organizovať systém svojho verejného zdravotného poistenia podľa svojho uváženia a vykonávať v ňom aj také zásahy, ktoré by v trhovom systéme boli neprípustné ako nezlučiteľné so spoločným trhom. Činnosť zdravotných poisťovní pri výkone verejného zdravotného poistenia v takomto systéme zodpovedá všetkým charakteristikám sociálneho zdravotného poistenia, pričom táto činnosť nie je hospodárskou činnosťou. Keďže zdravotné poisťovne pri výkone verejného zdravotného poistenia v takýchto podmienkach nemajú postavenie podnikov, nevzťahujú sa na ne ani osobitné postavenia o verejnoprávnych podnikoch podľa čl. 86 Zmluvy o založení európskeho spoločenstva. V zmysle komunitárneho práva majú pri tejto činnosti postavenie subjektov verejnej správy. Takýto stav výkonu verejného zdravotného poistenia bude dosiahnutý aj v SR po novelizácii zákona o zdravotných poisťovniach predloženým návrhom zákona. Aj zo samotného faktu, že sa táto novelizácia vykonáva predloženým návrhom zákona však vyplýva, že takéto „netrhové podmienky“ výkonu zdravotného poistenia doteraz neboli v SR jednoznačne zadefinované.  
Predložený návrh zákona priamo nezasahuje do výkonu individuálneho zdravotného poistenia. Aj keď, podľa údajov predkladateľa, toto tvorí len zlomok financií v systéme zdravotného poistenia, pri tejto činnosti majú zdravotné poistenie postavenie podnikov a jedná sa o hospodársku činnosť. Preto je potrebné osobitne zvážiť akékoľvek zásahy voči výkonu individuálneho zdravotného poistenia, keďže by sa mohlo jednať o štátny zásah do trhového sektora, čím by sa SR mohla vystaviť riziku žalôb pred Súdnym dvorom Európskych spoločenstiev. 
Osobitne, v súvislosti s jasným deklarovaním toho, že zdravotné poisťovne pri výkone verejného zdravotného poistenia spravujú verejné financie a v súvislosti s obmedzením použitia zisku,  je potrebné zvážiť ochranu vlastníckeho práva podľa Ústavy SR a prvého dodatkového protokolu k Európskemu dohovoru o ľudských právach, ako aj ochranu zahraničných investícií podľa dvojstranných dohôd o vzájomnej ochrane investícií. Keďže doterajší právny stav nedeklaruje jasne, že sa pri výkone verejného zdravotného poistenia jedná o správu verejných financií (čo potvrdzuje aj novelizácia navrhované predloženým návrhom zákona), mohlo by dôjsť k zásahu do vlastníckeho práva v rozpore s Ústavou SR resp. medzinárodnými zmluvami. Domnievame sa, že riziko vyvodenia zodpovednosti voči SR kvôli zásahu do už nadobudnutému zisku, by mohlo znížiť prechodné ustanovenie o použití príjmov zdravotných poisťovní nadobudnutých pred účinnosťou predloženého návrhu zákona, resp. posunutie účinnosti predloženého návrhu zákona až k začiatku ďalšieho účtovného obdobia. 
K predloženému návrhu zákona uplatňujeme tieto pripomienky:
1.	K čl. I, úvodná veta
Je potrebné medzi novely zákona č. 581/2004 Z. z o zdravotných poisťovniach, dohľade nad zdravotnou starostlivosťou a o zmene a doplnení niektorých zákonov doplniť aj zákon č. 215/2007 Z. z.
2.	K čl. I bod 1
V navrhovanom novo formulovanom § 2 ods. 1 sa zmiešava definícia zdravotnej poisťovne s definíciou verejného zdravotného poistenia, ako „činnosti vo verejnom záujme, pri ktorej zdravotná poisťovňa spravuje verejné prostriedky“. Takáto definícia verejného zdravotného poistenia patrí skôr do zákona č. 580/2004 Z. z. o zdravotnom poistení a o zmene a doplnení zákona č. 95/2002 Z.z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov (ďalej len „zákon o zdravotnom poistení“). 
Keďže účelom predloženého návrhu zákona je jasne definovať výkon verejného zdravotného poistenia, navrhujeme vytvoriť samostatný článok, ktorým sa v zákone o zdravotnom poistení vytvorí definícia verejného zdravotného poistenia ako „činnosti vo verejnom záujme, pri ktorej zdravotná poisťovňa spravuje verejné prostriedky“. Takáto definícia v súčasnosti chýba a tieto prvky sa týkajú samotného verejného zdravotného poistenia a nie právneho postavenia zdravotných poisťovní.
3.	K čl. III
Navrhujeme posunutie účinnosti k 1.1.2008, resp. vytvorenie prechodného ustanovenia o tom, že ustanovenia tohto zákona sa nepoužijú na zisk zdravotných poisťovní, vytvorený pred účinnosťou tohto zákona. Takéto ustanovenie vylúči retroaktívny zásah do vlastníckych práv k príjmom už nadobudnutým podľa doterajších predpisov.	

O

O

O

	

A

A

A

	

Doplnené.

Definícia VZP je upravená (doplnená) cez osobitný článok v zákone č. 580/2004 Z. z.

Retroaktivita je vylúčená zavedením prechodného ustanovenia, ktoré hovorí, že prvýkrát je ZP povinná použiť prostriedky verejného zdrav. poistenia len na úhradu zdrav. starostlivosti až v roku 2008 za hosp. rok 2007.

		
Protimonopolný úrad	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky (ďalej len „úrad“) uplatňuje k bodom 1 a 4 návrhu zákona nasledujúcu zásadnú, konkrétnu, vecnú pripomienku:

S predloženým návrhom zákona nie je z pohľadu ochrany hospodárskej súťaže možné súhlasiť, nakoľko predložený návrh by mal za následok zmenu existujúcej štruktúry trhu zdravotného poistenia, ktorá je charakteristická pôsobením viacerých subjektov, medzi ktorými existujú isté súťažné interakcie cielené na získanie čo najväčšieho počtu poistencov prostredníctvom kvality ponúkaných služieb a produktov. V dôsledku navrhovaných zmien vzniká riziko deformácie existujúcej štruktúry trhu zdravotného poistenia na monopolnú štruktúru so všetkými rizikami, ktoré takáto štruktúra prináša (t.j. zákonné prostredie pre možné reštriktívne praktiky zo strany monopolu, riziko nižšej efektivity a kvality výstupov a pod.). Vytvára sa tu reálne riziko, že možné negatívne efekty sa v konečnom dôsledku prejavia  pri odoberaní zdravotnej starostlivosti práve u poistencov, ako konečných užívateľov predmetnej služby. 

Zmenu fungovania existujúceho systému verejného zdravotného poistenia predkladateľ odôvodňuje verejným záujmom. Reálnym výsledkom prijatia navrhovanej zmeny by však bolo obmedzenie, resp. úplné vylúčenie existujúcej hospodárskej súťaže medzi zdravotnými poisťovňami, nakoľko zmenou statusu zdravotných poisťovní a podmienok ich pôsobenia by stratili motiváciu zotrvať na trhu. Rezultátom by teda bola významná redukcia existujúceho počtu hráčov na trhu, resp. až monopolizácia trhu poskytovania verejného zdravotného poistenia.
  
Predkladateľ zmenu systému verejného zdravotného poistenia v prospech verejného záujmu na kvalitnej zdravotnej starostlivosti, ktorý má podľa dôvodovej správy k návrhu zákona prednosť pred záujmom na ochrane hospodárskej súťaže, dostatočne nezdôvodňuje. Pritom považujeme za rozhodujúce, aby bolo preukázané, že prínosy zo zmeny existujúceho systému verejného zdravotného poistenia prevyšujú nad negatívnymi efektmi vyplývajúcimi z obmedzenia hospodárskej súťaže a prinesú poistencom kvalitnejšiu zdravotnú starostlivosť. Máme zato, že k obmedzeniu, resp. vylúčeniu hospodárskej súťaže môže dôjsť jedine vtedy, ak verejný záujem na kvalitnej zdravotnej starostlivosti nemožno dosiahnuť inak ako obmedzením súťaže. V uvedenej súvislosti v zmysle nálezu Ústavného súdu PL. ÚS 13/97 platí, cit.: „Verejný záujem na obmedzení hospodárskej súťaže nemožno predpokladať, ale treba ho preukázať.“ 

V tejto súvislosti je potrebné tiež uviesť, že v zmysle čl. 86 Zmluvy o založení ES subjekty majúce povahu monopolu, ktoré sú poverené poskytovaním služieb verejného, resp. všeobecného záujmu, vo všeobecnosti podliehajú pravidlám stanoveným Zmluvou o založení ES, nevynímajúc pravidlá hospodárskej súťaže za predpokladu, že uplatňovanie týchto pravidiel neznemožňuje de jure alebo de facto plniť úlohy, ktoré im boli zverené v súvislosti s poskytovaním služieb vo verejnom záujme. Z uvedeného vyplýva, že ani subjekt vykonávajúci služby vo verejnom záujme nie je plošne vyňatý z pôsobnosti súťažných pravidiel, ale len v tom prípade, ak by mu ich aplikácia bránila vo vykonávaní zverených služieb.

Príloha k všeobecnej dôvodovej správe obsahuje rozbor niektorých rozhodnutí Európskeho súdneho dvora (ďalej len „ESD“), ktoré predkladateľ uvádza na podporu svojho tvrdenia, že zdravotné poisťovne nie je možné považovať za podnikateľov, ako ani správu poistného za hospodársku činnosť. V dôsledku uvedeného by mala byť podľa predkladateľa hospodárska súťaž na trhu zdravotného poistenia vylúčená. 

Je potrebné poukázať na fakt, že otázku, či činnosť dotknutého subjektu má alebo nemá ekonomickú povahu, posudzuje ESD vždy ad hoc. Teda podľa konkrétnych skutkových a právnych okolností, ktorých neoddeliteľnou súčasťou je aj charakter, resp. model zdravotného poistenia, ktorý sa v danom členskom štáte uplatňuje. Nakoľko jednotlivé rozhodnutia európskych súdov posudzujú vždy konkrétne konanie, resp. aktivitu v konkrétnom právnom rámci daného štátu, nie je možná ich paušalizácia vo vzťahu k systémom zdravotného poistenia v iných členských krajinách. Naviac predkladateľ rozsudok ESD zo dňa 11. júla 2006 vo veci C-205/03 P (FENIN v Commission) vysvetľuje zavádzajúco, keď hovorí o nákupe služieb namiesto nákupu tovarov. Zo skutkových okolností uvedeného prípadu je zjavné, že nešlo o nákup služieb, ale o nákup tovaru, konkrétne zdravotníckeho materiálu. T.j. predmetný rozsudok sa dotýka diametrálne odlišného trhu ako je trh zdravotného poistenia a hodnotí vzťah medzi orgánmi riadenia národného zdravotníckeho systému (do ktorého v Španielsku patria napr. nemocnice a iné zdravotnícke zariadenia) a združením dodávateľov, resp. výrobcov zdravotníckeho materiálu. 
 
Vzhľadom na vyššie uvedené odkaz predkladateľa na spomenuté rozhodnutia ESD nie je možné považovať za relevantný a odôvodňujúci potrebu vyňatia zdravotných poisťovní spod aplikácie pravidiel hospodárskej súťaže. O to viac, že v rámci komunitárneho súťažného práva zdravotníctvo, ako ani oblasť zdravotného poistenia, nie je plošne vyňatá z jeho aplikácie. 

Predkladateľ okrem iného tiež poukazuje na skutočnosť, že neexistuje medzi poisťovňami súťaž na vstupe, pretože zdravotné poisťovne nemôžu ovplyvniť výšku vyberaných odvodov poistného. Tým potom odôvodňuje záver, že v prípade zdravotných poisťovní nejde o podnikateľské subjekty a zdravotné poistenie nie je založené na komerčnom základe. 

K uvedenému konštatovaniu je potrebné uviesť, že súťaž medzi podnikateľmi sa neprejavuje len v cenovej konkurencii, ale aj v kvalite poskytovaných služieb, výstupov, dostupnosti a pod. Aj keď vzhľadom na pomerne krátky čas od nastavenia existujúceho systému nie je ešte vysoká intenzita konkurencie v danej oblasti, súťaž na strane ponuky tu rozhodne existuje.

Nezanedbateľnou je otázka ústavnosti predloženého návrhu zákona, nakoľko máme za to, že tento návrh nemusí korešpondovať s čl. 35 Ústavy Slovenskej republiky, ktorý garantuje každému právo podnikať. Možná protiústavnosť spočíva v tom, že navrhovanými zmenami by sa zdravotným poisťovniam v priebehu ich podnikania na trhu zmenili rozhodujúce podmienky, ktoré ich vôbec viedli k začatiu podnikania v oblasti zdravotného poistenia. Súkromné zdravotné poisťovne vložili na začiatku svojho pôsobenia na trhu poskytovania verejného zdravotného poistenia značné finančné prostriedky nevyhnutné na spustenie svojich aktivít v očakávaní, že vynaložené finančné prostriedky sa im vrátia prostredníctvom zisku. Navrhované odobratie možnosti súkromných zdravotných poisťovní plnohodnotne podnikať a dosahovať zisk priamo koliduje s ústavným právom na podnikanie. Pri nastavení podmienok, ktoré ponúka predkladateľ v návrhu zákona, by boli zdravotné poisťovne podstatne obmedzené na svojich právach a v dôsledku tejto úpravy by utrpeli značné škody. Naviac Slovenská republika je signatárom Medzinárodnej zmluvy o ochrane investícií, ktorá poskytuje súkromným zdravotným poisťovniam garancie a možno sa oprávnene domnievať, že poisťovne využijú všetky procesné možnosti na ochranu svojich práv. Všetky vyššie uvedené skutočnosti môžu byť predmetom súdnych sporov a môžu vyvolať tlak na finančné prostriedky štátu v prípade prehratých súdnych sporov.

	V súvislosti s ochranou investícií možno taktiež konštatovať rozpor predloženého návrhu zákona s programovým vyhlásením vlády, v ktorom sa uvádza, že vláda nepripustí také legislatívne zmeny zdravotníckych zákonov, ktoré by mohli viesť k poškodeniu dobrého mena Slovenskej republiky tým, že nebude zabezpečená primeraná ochrana domácich a zahraničných investícií. 

Záverom upozorňujeme, že predložený návrh bude mať výrazný dopad na podnikateľské prostredie a preto je potrebné, aj s ohľadom na možné súdne spory, kvantifikovať výšku nákladov a potrebu finančných prostriedkov, ktoré navrhovaná zmena predpokladá a posúdiť z ekonomického pohľadu efektívnosť zmien zavádzaných  predloženým návrhom (t.j. porovnať náklady a prínosy súčasného systému a navrhovaného riešenia).	Z	N	O hospodárskej súťaži nie je možné hovoriť pri súčasných podmienkach výkonu VZP. Absolútne chýba konkurencia na vstupoch (poistné) aj výstupoch (rozsah zdravotnej starostlivosti).
Predkladateľ nezasahuje do individuálneho zdravotného poistenia, ktoré je priestorom na klasickú hospodársku súťaž – tak na vstupoch ako aj na výstupoch. (pozri aj vyhodnotenie pripomienok MS SR).

Rozpor trvá aj po uskutočnenom rozporovom konaní.		
ÚNMS SR	K bodu 4 - navrhujeme nahradiť slová „§ 15 ods. 2 znie“ slovami „§ 15 odsek 2 znie“.
	O	A	Upravené.		
NBS	K čl. I
K bodu 4
Úvodnú vetu je potrebné uviesť takto:
„4. V § 15 odsek 2 znie:“.

K bodom 5 a 6
Navrhujeme ponechať súčasné znenie ustanovení, ktoré by platili pre výkon individuálneho zdravotného poistenia.
Odôvodnenie:
Z predkladanej dôvodovej správy je zrejmé, že predkladateľ má záujem vylúčiť tvorbu zisku v okruhu verejného zdravotného poistenia. V prípade individuálneho zdravotného poistenia, ktoré je komerčným poistením, nemožno vylúčiť tvorbu zisku ani odplatný prevod poistného kmeňa. Z uvedeného navrhujeme ponechať v platnosti ustanovenia o odplatnom prevode poistného kmeňa pre individuálne zdravotné poistenie.

K čl. II
K bodu 1
V navrhovanom ustanovení navrhujeme za slová „zdravotné poisťovne“ doplniť slová „pri výkone verejného zdravotného poistenia“.
Odôvodnenie:
Zdravotné poisťovne môžu vykonávať aj individuálne komerčné zdravotné poistenie, ktoré je riadnou podnikateľskou činnosťou za účelom dosiahnutia zisku.
K bodu 2
Úvodnú vetu je potrebné uviesť takto:
„2. § 13 ods. 1 sa dopĺňa písmenom e), ktoré znie:“.
Súčasne je potrebné dať uvodzovky pred písmeno e).

K poznámke pod čiarou k odkazu 74aa:
Poznámku pod čiarou k odkazu 74aa je potrebné vecne upraviť.  
Odôvodnenie:
§ 13 zákona č. 595/2003 Z. z. dani z príjmov  ustanovuje oslobodenie od dane.
Navrhované znenie § 13 ods. 1 písm. e) zákona  č.595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov  je doplnené poznámkou pod čiarou k odkazu 74aa, ktorá odkazuje na § 15 ods. 2 písm. b) zákona č. 581/2004 Z. z. o zdravotných poisťovniach v znení neskorších predpisov.  Odkaz na § 15 ods. 2 písm. b) zákona č. 581/2004 Z. z. v znení neskorších predpisov však ukladá povinnosť zdravotnej poisťovni viesť analytickú evidenciu pre jednotlivé poistné druhy.
	
O

O

O
	
A

A

A
	
Upravené.

Predkladateľ nezasahuje do individuálneho zdravotného poistenia, práve naopak toto je „priestor“ pre podnikanie zdravotných poisťovní (v pravom slova zmysle). (pozri aj vyhodnotenie pripomienok MS SR a Protimon. úradu).
Poistným kmeňom podľa zákona č. 581/2004 Z. z. sa rozumejú všetky alebo časť potvrdených prihlášok na verejné zdravotné poistenie. Individuálne zdravotné poistenie sa vykonáva podľa zákona č. 95/2002 o poisťovníctve – teda prevod poistného kmeňa pri individuálnom zdravotnom poistení sa riadi zákonom č. 95/2002 Z. z.; tento zákon upravuje aj samotnú definíciu poistného kmeňa v prípade individuálneho zdrav. poistenia.

Čl. II je upravený po dohode MF SR.		
GP SR	1. K bodu 1 (§ 2 ods. 1)

-	odkaz 1a) označiť ako odkaz 2, umiestniť ho nad slovo „osoba“ alebo explicitne v ustanovení vyjadriť, že ide o právnickú osobu verejnej správy, t.j. za text „právnická osoba“ vložiť slová „verejnej správy2)“, čím sa jednoznačne zadefinuje, že zdravotná poisťovňa je subjektom verejnej správy, ktorá hospodári s verejnými finančnými prostriedkami – povinnými odvodmi na verejné zdravotné poistenie.

-	skutočnosť, že zdravotná poisťovňa ako akciová spoločnosť je založená za iným účelom ako podnikanie, vyplýva z § 2 ods. 5 a z § 6; poznámku pod čiarou k odkazu 3 (§ 56 ods. 1 tretia veta Obchodného zákonníka) odporúčame vypustiť.

-	v nadväznosti na navrhované nové vymedzenie zdravotných poisťovní zvážiť § 2 ods. 2 zákona č. 581/2004 Z. z.

2. V bode 2 je potrebné doplniť zmenu označenia doterajších odsekov.

3. V bode 4 upraviť úvodnú vetu (§ 15 odsek 2 znie:).

O

O

O	

A

A

A	

Znenie bodu 1 prepracované, definícia VZP je riešená novelou zákona č. 580/2004 Z. z. (v osobitnom článku).

Upravené.

Upravené.		
ÚDZS	Navrhujeme, aby sa povinnosť zdravotnej poisťovne vykonávajúcej súčasne verejné zdravotné poistenie a individuálne zdravotné poistenie zakotvená v novonavrhovanom znení § 15 ods. 2 písm. b) obdobne vzťahovala aj na zdravotnú poisťovňu, ktorá nevykonáva s verejným zdravotným poistením aj individuálne zdravotné poistenie, t. j. aby zdravotná poisťovňa, ktorá vykonáva verejné zdravotné poistenie bola povinná viesť v účtovníctve oddelenú analytickú evidenciu nákladov, výnosov a hospodárskeho výsledku samostatne pre účtovanie zdravotnej starostlivosti a samostatne za prevádzkovú činnosť zdravotných poisťovní. Zisk dosiahnutý za zdravotnú starostlivosť použiť tak, ako je v predloženom návrhu, teda najneskôr do konca kalendárneho roka nasledujúceho po kalendárnom roku, za ktorý sa kladný výsledok hospodárenia vytvoril.
Zároveň odporúčame do návrhu zákona zapracovať povinnosť zdravotnej poisťovne viesť analytickú evidenciu pohybu a zostatkov na bankových účtoch a peňažnej hotovosti samostatne za zdravotnú starostlivosť, samostatne za prevádzkovú činnosť. 

Odôvodnenie: 
Takáto povinnosť zdravotných poisťovní by zabezpečovala prehľadnosť a transparentnosť hospodárenia zdravotných poisťovní so zdrojmi verejného zdravotného poistenia.
	O	A	Upravené. Povinnosť použiť kladný výsledok hospodárenia pri verejnom zdravotnom poistení sa vzťahuje na všetky poisťovne.		
Republiková únia zamestnávateľov	RÚZ vyjadruje zásadný nesúhlas s predloženým materiálom. Navrhovaná zmena postavenia zdravotných poisťovní dramatickým spôsobom mení nastavenia systému verejného zdravotného poistenia na Slovensku bez toho, aby riešila najvýraznejšie problémy v zdravotníctve. Odstránenie možnosti slobodného nakladania so ziskom zdravotných poisťovní z poskytovania verejného zdravotného poistenia je výrazným zásahom do podnikania súkromných zdravotných poisťovní, diskriminuje súkromné subjekty a vedie k obmedzeniu konkurencie, čo je v rozpore so zásadami a cieľmi RÚZ. Toto opatrenie eliminuje motiváciu k efektívnemu nákupu zdravotnej starostlivosti, čo sa negatíve prejaví na efektivite celého zdravotníckeho sektora. Návrhy smerujúce k monopolizácii verejného zdravotného poistenia pripravia občanov o možnosť slobodnej voľby zdravotnej poisťovne. Navrhované zmeny môžu ohroziť investície zahraničných majiteľov zdravotných poisťovní, čo môže viesť k medzinárodným súdnym sporom s prípadnými negatívnymi dopadmi na verejné financie a zhoršením obrazu Slovenska v zahraničí. RÚZ požaduje kvalifikovaný dialóg zúčastnených strán pri rozhodovaní o výbere modelu zabezpečenia zdravotného poistenia, ktoré by malo čo najlepšie pokrývať potreby a možnosti. Tento uprednostniť pred síce rýchlou, ale nesystémovou novelizáciou, ktorá celý systém môže vážne ohroziť. Je nemožné, aby sa poisťovací systém menil každé 4 roky pri zmene vlády, ak nie častejšie. Jedná sa o extrémne komplikované finančno-administratívne vzťahy a štruktúry, ktorých nekoncepčné zmeny prinesú straty práve tam, kde sa argumentuje  prínosom.

Zásadné pripomienky RÚZ k podstate prekladaného materiálu:

•	Návrh zákona je výrazným zásahom do oblasti poskytovania verejného zdravotného poistenia a zásadne mení postavenie už fungujúcich zdravotných poisťovní. Zo ziskovo orientovaných zdravotných poisťovní  sa majú stať spoločnosti konajúce vo verejnom záujme s nejasnou charakteristikou „správcov verejných zdrojov“. Zmeny predstavujú zhoršenie podnikateľského prostredia, nerešpektujú základné zásady fungovania podnikateľských subjektov ako je sloboda nakladania so ziskom a obmedzujú konkurenciu, čo je v rozpore s cieľmi a zásadami RÚZ. Súkromné ziskovo orientované zdravotné poisťovne, ktoré najviac utrpia navrhovanými zmenami sú pritom hlavnou hybnou silou diferenciácie medzi poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti. Možnosť dosiahnutia zisku motivuje zdravotné poisťovne, aby vyhľadávali efektívnych a kvalitných poskytovateľov a neuzatvárali zmluvy s neefektívnymi poskytovateľmi len na základe osobných konexií alebo lobingu. 
•	Znemožnenie slobodného nakladania so ziskom dramatický mení nastavenie motivácii v systéme. Ak sa odstráni  možnosť odmeny akcionárov formou dividendy z vytvoreného zisku, eliminuje sa tým motivácia čo najefektívnejšieho poskytovania zákonom definovanej zdravotnej starostlivosti. Ak sa namiesto efektivity hlavným cieľom existencie zdravotných poisťovní stáva minutie všetkých dostupných zdrojov na zdravotnú starostlivosť, zdravotné poisťovne prestávajú fungovať ako efektívny nákupca zdravotnej starostlivosti pre svojich klientov a prirodzená protiváha k záujmom poskytovateľov zdravotnej starostlivosti. Analógiou k návrhu by bola situácia, keby štát zakázal nakladanie so ziskom poisťovniam predávajúcim povinné zmluvné poistenie motorových vozidiel. Tento krok by viedol k odchodu súkromných podnikateľov z tejto oblasti a návratu k štátnej monopolnej poisťovni.

•	Na druhej strane, prípadná strata v poskytovaní verejného zdravotného poistenia bude podľa návrhu zákona krytá zo zdrojov okruhu verejného zdravotného poistenia a nie z vlastných zdrojov poisťovne. Toto opatrenie opätovne zavádza tzv. mäkké rozpočtové kritériá do systému verejného zdravotného poistenia, čo vedie k odstráneniu zodpovednosti za zlé hospodárenie manažmentov zdravotných poisťovní so zdrojmi vo verejnom zdravotnom poistení. V prípade prijatia predkladaného návrhu preto možno očakávať opätovnú tvorbu deficitov vo verejnom zdravotnom poistení.  
•	Napriek tomu, že posledné znižovanie maximálnej výšky výdavkov na správnu réžiu na 4% úhrnu poistného vstúpilo do platnosti iba v januári 2007, v návrhu sa uvádza, že „Prax ukázala, že i tu sú ešte rezervy a výdavky je možné znížiť o ďalšie 1 %.“ Stanovená výška nákladov je už v súčasnosti v medzinárodnom porovnaní relatívne nízka. Zároveň sa nemožno  stotožniť s logikou obmedzenia prevádzkových výdavkov percentom z vybraného poistného. Všetky zdravotné poisťovne sú povinné uzavrieť zmluvy o poskytovaní zdravotnej starostlivosti najmenej v rozsahu minimálnej siete poskytovateľov s každým poskytovateľom lekárenskej starostlivosti, s každým poskytovateľom záchrannej zdravotnej služby a zároveň s každým poskytovateľom všeobecnej ambulantnej starostlivosti, ktorý má uzatvorenú dohodu o poskytovaní všeobecnej ambulantnej zdravotnej starostlivosti najmenej s jedným jej poistencom. Náklady poisťovne s menším počtom poistencov nemusia byť preto nutne  priamo úmerne nižšie ako náklady poisťovne s väčším počtom poistencov. Ak je maximálny strop správnych nákladov napriek tomu odvodený od počtu poistencov, môže to viesť k znevýhodneniu menších poisťovní na trhu. Zníženie limitu bude obmedzovať súkromné zdravotné poisťovne vo vývoji nových produktov pre svojich poistencov a zabráni rozvoju zdravej konkurencie na trhu zdravotného poistenia.  Kombinácia zákazu použitia zisku znemožňujúca umorenie straty v kombinácii so znížením správneho fondu pôsobí likvidačne na najmladšie poisťovne na trhu (Union a Európska zdravotná poisťovňa). Je preto v rozpore s programovým vyhlásením vlády, kde sa uvádza: „Vláda presadí také právne prostredie, v ktorom všetky zdravotné poisťovne budú mať rovnocenné podmienky bez ohľadu na ich právnu formu...” 
•	Poistný kmeň možno z ekonomického hľadiska považovať za aktívum poisťovne, keďže je hlavným zdrojom výnosov zdravotnej poisťovne a na jeho získanie je potrebné vynaloženie investícií. Znemožnenie vyžadovania odplaty za jeho prevod je preto zásahom do vlastníckych práv poisťovne a môže ohroziť hodnotu zdravotnej poisťovne a výnosnosť investície akcionárov. 
•	Návrh smeruje k zrušeniu pluralitného systému zdravotných poisťovní a vytlačenie súkromných poisťovní z trhu. To by predstavovalo návrat k jednej štátnej monopolnej poisťovni so všetkými negatívami, ktoré takéto riešenie prináša. Občania by tak prišli o  slobodu voľby zdravotnej poisťovne. Slovensko už má s takýmto modelom poskytovania verejného zdravotného poistenia negatívnu historickú skúsenosť. Monopolná štátna zdravotná poisťovňa pri absentujúcej motivácii k efektívnemu nákupu zdravotnej starostlivosti viedla k rastu dlhov v systéme, poklesu kvality poskytovanej zdravotnej starostlivosti, neefektívnej alokácii kapitálu a plytvaniu. Monopolizácia verejného zdravotného poistenia je v rozpore s programovým vyhlásením vlády, kde sa okrem iného uvádza: „Vláda podporí vytvorenie podmienok pre transparentnú súťaž poskytovateľov zdravotnej starostlivosti. Zároveň podporí vytvorenie systému diferencovaného prístupu pri uzatváraní zmluvných vzťahov medzi zdravotnými poisťovňami a poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti podľa kritérií efektivity a kvality poskytovanej zdravotnej starostlivosti.“ Pluralitný systém zdravotných poisťovní nie je v Európe jedinečný. Z 500 miliónov občanov všetkých Európskych krajín až 205 mil. žije v systéme, v ktorom na trhu verejného zdravotného poistenia pôsobia viaceré zdravotné poisťovne. Pluralitný systém zdravotných poisťovní je napríklad v Belgicku, Česku, Francúzsku, Nemecku, Grécku, Lichtenštajnsku, Luxembursku, Holandsku a Švajčiarsku.
Návrh môže predstavovať porušenie podmienok ochrany zahraničných investícií vyplývajúcich predovšetkým z bilaterálnych medzinárodných zmlúv o ochrane a podpore investícií a poškodiť tak obraz Slovenska v zahraničí. Ako vyplýva z verejne dostupných informácií, v širšej vlastníckej štruktúre súkromných zdravotných poisťovní možno nájsť holandské, nemecké, francúzske a maďarské spoločnosti, ktoré môžu v prípade prijatia navrhovaných zmien hľadať ochranu svojho vlastníckeho práva v rámci zmlúv o ochrane a podpore investícií uzavretých medzi ich domovskými štátmi a Slovenskou republikou, a to prostredníctvom arbitrážnej žaloby.	Z

	N	Pripomienka nemá charakter pripomienky podľa legislatívnych pravidiel. Pokiaľ ide o návrh ako taký predkladateľ trvá na jeho znení.

Rozpor trvá aj po uskutočnenom rozporovom konaní.		
SLK – sekcia všeobecných lekárov	Problém: 
1.	Poistenci odchádzajú do zahraničia, nie sú po dobu pobytu v zahraničí poistení na Slovensku a lekár všeobecnej ambulantnej starostlivosti za takého poistenca nemá po dobu jeho pobytu v zahraničí uhrádzanú kapitačnú platbu. Po návrate poistenca zo zahraničia sa ten prihlási v zdravotnej poisťovni, ale lekár nevie o jeho návrate, neúčtuje ho zdravotnej poisťovni  a zdravotná poisťovňa mu kapitačnú platbu neuhrádza.
2.	Ďalšie problémy - pozri § 7,  ods. (3), ods. (11), písm.c) a písm. e), ods. (12),  ods. (13),  ods.(14),  ods.(15), písm. b), § 9, ods. (2) a ods. (3)
Úloha: 
1.	Zakotviť v zák. 581/2004 Z.z. povinnosť zdravotnej poisťovne oznámiť lekárovi všeobecnej ambulantnej starostlivosti návrat svojho poistenca zo zahraničia a začať mu za neho opäť uhrádzať kapitačnú platbu.
2.	Pripomienkovaním vyriešiť aj problémové paragrafy uvedené vyššie v bode 2. .

Riešenie:
Bod č. 1 doplnením písmena s) v § 15 Povinnosti zdravotnej poisťovne.               
Bod č.2 riešiť tak, ako je uvedené nižšie v §7  a  § 9.

§ 6
Činnosť zdravotnej poisťovne
(1) Zdravotná poisťovňa

a) prijíma a potvrdzuje prihlášky na verejné zdravotné poistenie a vydáva preukazy poistencov verejného zdravotného poistenia (ďalej len „poistenec“) podľa osobitného predpisu, 11)
b) vydáva európske preukazy zdravotného poistenia podľa osobitného predpisu,11a)
c) prijíma poistné na verejné zdravotné poistenie (ďalej len „poistné“), prerozdeľuje poistné a uplatňuje na úrade nárok na poistné, nárok na úrok z omeškania, nárok na nedoplatok z ročného zúčtovania poistného, ktorý jej vyplýva z osobitného predpisu, 12)
d)  uplatňuje na úrade nárok na úhradu za zdravotnú starostlivosť a služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti (ďalej len „zdravotná starostlivosť“), ktorý jej vyplýva z osobitného predpisu, 13)
e) poskytuje iným zdravotným poisťovniam a poistencom informácie podľa osobitného predpisu, 14), poskytuje poskytovateľovi všeobecnej ambulantnej starostlivosti informáciu o návrate svojho poistenca po jeho pobyte v zahraničí, počas ktorého nebol poistený na území Slovenskej republiky,  lekárovi všeobecnej ambulantnej starostlivosti, u ktorého bol pred odchodom do zahraničia tento poistenec registrovaný – do písm. e) doplniť tento text   

§ 7
Uzatváranie zmlúv o poskytovaní zdravotnej starostlivosti
(1) Zdravotná poisťovňa je povinná uzatvárať zmluvy o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s poskytovateľmi zdravotnej starostlivosti najmenej v rozsahu verejnej minimálnej siete poskytovateľov.19)

(2) Zdravotná poisťovňa je povinná uzatvoriť zmluvu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s každým poskytovateľom všeobecnej ambulantnej zdravotnej starostlivosti, 20) ak má uzatvorenú dohodu o poskytovaní všeobecnej ambulantnej zdravotnej starostlivosti21) najmenej s jedným jej poistencom.

(3) Zdravotná poisťovňa je povinná uzatvárať zmluvy o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s každým poskytovateľom lekárenskej starostlivosti 22), s každým poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, ktorý má povolenie na prevádzkovanie ambulancie záchrannej zdravotnej služby (ďalej len poskytovateľ záchrannej zdravotnej služby ) a v rozsahu verejnej minimálnej siete s každým poskytovateľom zdravotnej starostlivosti, ktorý má povolenie na prevádzkovanie ambulancie lekárskej služby prvej pomoci. – do ods. (3) doplniť tento text

(11) Zdravotná poisťovňa je oprávnená vypovedať zmluvu, ak 

c) má možnosť zabezpečiť zdravotnú starostlivosť v súlade s požiadavkami podľa odseku 4 s iným poskytovateľom zdravotnej starostlivosti za úhradu, ktorá je nižšia ako úhrada dohodnutá v zmluve podľa odseku 9 písm. c) (ďalej len nižšia cena ), nižšiu cenu uverejnila podľa odseku 12 prvej vety a poskytovateľ zdravotnej starostlivosti, s ktorým má uzatvorenú zmluvu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, v lehote ustanovenej v odseku 12 druhej vete nepodal návrh zdravotnej poisťovni na zníženie výšky úhrady za zdravotnú starostlivosť pod úroveň nižšej ceny, - vypustiť písm.c)
e) poskytovateľ zdravotnej starostlivosti podľa právoplatného rozhodnutia vydaného podľa osobitného predpisu 24a) nezavádza systém kvality. – vypustiť písm. e)

Poznámka autora: § 7 ods. 11 písm. e) nadobúda účinnosť 1. januára 2007.

(12) Zdravotná poisťovňa je povinná dvakrát ročne, vždy k 30. júnu a k 31. decembru, uverejniť na úradnej tabuli alebo na inom verejne prístupnom mieste v zdravotnej poisťovni a na svojej internetovej stránke nižšiu cenu [odsek 11 písm. c)], ak ju od poskytovateľa zdravotnej starostlivosti dostane najmenej sedem dní pred dátumom uverejnenia. Poskytovateľ zdravotnej starostlivosti, s ktorým má zdravotná poisťovňa uzatvorenú zmluvu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti, je oprávnený do 30 dní odo dňa uverejnenia nižšej ceny podať návrh zdravotnej poisťovni na novú výšku úhrady za zdravotnú starostlivosť [odsek 9 písm. c)], ktorá je nižšia ako nižšia cena; takýto návrh je zdravotná poisťovňa povinná prijať najneskôr do siedmich dní od jeho prijatia. – vypustiť odsek (12)

(13) Ak zdravotná poisťovňa dohodne s poskytovateľom zdravotnej starostlivosti výšku úhrady za zdravotnú starostlivosť [odsek 9 písm. c)] vo výške nižšej ceny alebo pod úroveň nižšej ceny, takto dohodnutú výšku úhrady nemožno zmeniť počas 12 mesiacov odo dňa uzatvorenia novej dohody o výške úhrady za zdravotnú starostlivosť.  – vypustiť odsek (13)

(14) Ak je rozdiel medzi výškou úhrady za zdravotnú starostlivosť dohodnutou podľa odseku 13 a nižšou cenou väčší ako 10 %, zdravotná poisťovňa a poskytovateľ zdravotnej starostlivosti sú povinní o tejto skutočnosti informovať úrad a predložiť mu kalkuláciu ceny. – vypustiť  odsek (14)

(15) Poskytovateľ zdravotnej starostlivosti je oprávnený vypovedať zmluvu, ak 

a) zdravotná poisťovňa porušila podmienky zmluvy,
b) má možnosť uzatvoriť zmluvu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti s inou zdravotnou poisťovňou za vyššiu cenu. – vypustiť písm. b), nemá to zmysel vzhľadom na poistenca

§ 9
Kontrolná činnosť
(1) Zdravotná poisťovňa vykonáva kontrolnú činnosť u poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, ktorým uhrádza úhradu za poskytnutú zdravotnú starostlivosť. Zdravotná poisťovňa má právo vykonať kontrolu kedykoľvek a bez predchádzajúceho oznámenia.

(2) Kontrolná činnosť zdravotnej poisťovne podľa odseku 1 je zameraná na účelnosť, efektívnosť a hospodárnosť vynakladania prostriedkov verejného zdravotného poistenia, rozsah a kvalitu poskytovania zdravotnej starostlivosti. – vypustiť, ak zdravotná poisťovňa uhradí zdravotnú starostlivosť, nejde už ďalej o prostriedky verejného zdravotného poistenia, ale o príjem poskytovateľa (viď analógia zamestnávateľ a plat zamestnanca)

(3) Zdravotná poisťovňa vykonáva kontrolnú činnosť podľa odseku 1 revíznymi lekármi a revíznymi farmaceutmi; ak ide o kontrolu hospodárenia vynakladania prostriedkov verejného zdravotného poistenia, aj inými zamestnancami poverenými výkonom kontroly. – vypustiť modrý text, poisťovňa na kontrolu hospodárenia poskytovateľa nemá a ani nemôže mať právo 
15
Povinnosti zdravotnej poisťovne
(1) Zdravotná poisťovňa je povinná
s) plniť oznamovacie povinnosti a ďalšie povinnosti ustanovené týmto zákonom alebo osobitným predpisom35aa),  a v  rámci oznamovacích povinností oznámiť aj dátum návratu svojho poistenca 
po jeho pobyte v zahraničí, počas ktorého nebol poistený na území Slovenskej republiky,  lekárovi všeobecnej ambulantnej starostlivosti, u ktorého bol pred odchodom do zahraničia poistený – doplniť do písm. s) tento text
	O

	N	Pripomienka ide nad rámec novely zákona.
		
SKZL	             1. Návrh zákona, tak ako je spracovaný a odôvodnený je napadnuteľný z hľadiska jeho protiústavnosti, pretože ignoruje ochranu vlastníckeho práva podľa čl. 20 Ústavy a zároveň ignoruje Článok 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „Dohovor“).
    	Majetok, ktorý je predmetom ochrany zaručenej podľa č. 20 Ústavy zahŕňa nielen veci, ale aj práva a iné majetkové hodnoty.
    	Ignorovanie Dohovoru zo strany Slovenskej republiky bude mať za následok spory pred štrasburským súdom s finančným dopadom, pričom tieto prostriedky by mohli slúžiť napríklad na oddĺženie zdravotníckych zariadení. 
Zároveň v materiáli  nie je odôvodnený a zadefinovaný verejný záujem. Podľa nášho názoru, verejný záujem štátu  nemožno meniť pri každej zmene vlády.
2. SKZL akceptuje zákonom upravenú pluralitu zdravotných poisťovní; zároveň nie je isté, že vytvorenie len jednej štátnej zdravotnej poisťovne na vykonávanie verejného zdravotného poistenia by bolo pre pacienta a poskytovateľa zdravotnej starostlivosti to správne. Žiadny materiál zo strany predkladateľa tohto návrhu zákona nepriniesol o tom dôkazy. Naopak, monopol, ktorý takto novovytvorená zdravotná poisťovňa získa môže priniesť negatíva a spolu so záväzkom štátu na odškodnenie vyvlastnených zdravotných poisťovní, či už priamo alebo nepriamo, môže mať za následok patovú situáciu v zdravotníctve. 
3. SKZL ďalej zásadne nesúhlasí, že tak závažná zmena zákona bola daná na medzirezortné pripomienkové konanie v skrátenej lehote 7 pracovných dní. 
4. Na základe uvedeného SKZL navrhuje aby Ministerstvo zdravotníctva SR ukončilo legislatívny proces k predmetnému návrhu zákona, pretože vyvoláva pochybnosti o jeho súlade s Ústavou SR a Dohovorom.
	Z

Z

Z

Z

	N

N

N

N
	Pripomienka nemá charakter pripomienky podľa legislatívnych pravidiel. Pokiaľ ide o návrh ako taký predkladateľ trvá na jeho znení a predložení do ďalšieho legislatívneho procesu.
Predmetná novela zákona (ako ani samotné uplatnené pripomienky) sa priamo netýka postavenia tohto subjektu ani jeho vecnej príslušnosti.

SKZL odstúpili od zásadnej pripomienky na rozporovom konaní.

Opodstatnenosť použitia skráteného konania potvrdil aj Úrad vlády SR.

Slov. lekárska únia špecialistov	Návrh zákona o zdravotných poisťovniach mení postavenie zdravotných poisťovní a podmienky na vykonávanie verejného zdravotného poistenia. Zo zdravotnej poisťovne, ktorá je v súčasnosti právnickou osobou vykonávajúcou ekonomickú činnosť, vytvára subjekt „vykonávajúci verejné zdravotné poistenie ako činnosť vo verejnom záujme, pri ktorej spravuje verejné prostriedky.“ Návrh zákona  obmedzuje použitie kladného hospodárskeho výsledku z poskytovania verejného zdravotného poistenia výlučne na poskytovanie zdravotnej starostlivosti klientom poisťovne. Dochádza k ďalšiemu obmedzeniu maximálneho množstva zdrojov, ktoré môže poisťovňa vynaložiť na svoju prevádzku a to znížením limitu na 3% z úhrnu poistného pred prerozdelením za rok. Návrh ruší možnosť vyžadovať za prevod poistného kmeňa medzi zdravotnými poisťovňami odplatu. Zdravotným poisťovniam sa odoberá možnosť poskytovania nemocenského poistenia. 

Zásadné pripomienky k podstate prekladaného materiálu

•	Návrh zákona je výrazným zásahom do oblasti poskytovania verejného zdravotného poistenia a zásadne mení postavenie už fungujúcich zdravotných poisťovní. Doterajšia možnosť dosiahnutia zisku motivuje zdravotné poisťovne, aby zavádzali systém do hodnotenia poskytovateľov a kvalifikovanou revíznou činnosťou eliminovali neefektívne nakladanie s prostriedkami verejného zdravotného poistenia, aby neuzatvárali zmluvy s neefektívnymi poskytovateľmi len na základe osobných konexií, lobingu alebo regionálnej korupcie. 
•	Uvedený zákon zadáva  predpoklady na transformáciu efektívnych nákupcov zdravotného poistenia na právne subjekty, ktoré majú za úlohu minúť pridelené financie .Prípadná strata v poskytovaní verejného zdravotného poistenia bude podľa návrhu zákona krytá zo zdrojov okruhu verejného zdravotného poistenia a nie z vlastných zdrojov poisťovne. Toto opatrenie opätovne zavádza tzv. mäkké rozpočtové kritériá do systému verejného zdravotného poistenia, čo vedie k odstráneniu zodpovednosti za zlé hospodárenie manažmentov zdravotných poisťovní so zdrojmi vo verejnom zdravotnom poistení. V prípade prijatia predkladaného návrhu preto možno očakávať opätovnú tvorbu deficitov vo verejnom zdravotnom poistení.  Pre súkromných poskytovateľov dlhodobejšie omeškávanie platieb predstavuje často existenčné riziko, pre pacientov to v minulosti prinášalo problémy s poskytnutím zdravotnej starostlivosti a so zabezpečením liekov a zdravotníckych pomôcok v lekárňach. 
•	Maximálny strop správnych nákladov 3% odvodený od počtu poistencov vedie k znevýhodneniu menších poisťovní na trhu. Zníženie limitu bude obmedzovať súkromné zdravotné poisťovne vo vývoji nových produktov pre svojich poistencov a zabráni rozvoju zdravej konkurencie na trhu zdravotného poistenia.  Kombinácia zákazu použitia zisku znemožňujúca umorenie straty v kombinácii so znížením správneho fondu pôsobí likvidačne na najmladšie poisťovne na trhu (Union a Európska zdravotná poisťovňa). Je preto v rozpore s programovým vyhlásením vlády, kde sa uvádza: „Vláda presadí také právne prostredie, v ktorom všetky zdravotné poisťovne budú mať rovnocenné podmienky bez ohľadu na ich právnu formu..“  Návrh smeruje k zrušeniu pluralitného systému zdravotných poisťovní a k vytlačeniu súkromných poisťovní z trhu. Na vlastníctve súkromných zdravotných poisťovní sa podieľa aj zahraničný kapitál. Zásah do vlastníckych práv a legislatívna zmena podmienok podnikania s platnosťou na subjekty už pôsobiace na trhu verejného zdravotného poistenia môže viesť k medzinárodným súdnym sporom s prípadnými negatívnymi dopadmi na verejné financie . Navrhované zmeny by mali za následok  poškodenie obrazu Slovenska v zahraničí. Návrhy smerujúce k monopolizácii verejného zdravotného poistenia pripravia občanov o možnosť slobodnej voľby zdravotnej poisťovne, poskytovateľov o možnosť dojednania lepších podmienok poskytovania zdravotnej starostlivosti pri vzájomnej konkurencii poisťovní. 
•	Predmetný návrh novely zákona diskriminuje a ohrozuje súkromný sektor verejného zdravotného poistenia, čo možno pokladať za principiálny problém a počiatok ohrozenia súkromného sektora v zdravotníctve.

Z

	

N

Pripomienka nemá charakter pripomienky podľa legislatívnych pravidiel. Pokiaľ ide o návrh ako taký predkladateľ trvá na jeho znení.

Subjekt bol aj napriek vyššie uvedenému pozvaný na rozporové konanie, ktorého sa nezúčastnil.		
ZZP SR
Dôvera ZP, a. s.
APOLLO ZP, a. s.
UNION ZP, a. s.	VŠEOBECNÉ PRIPOMIENKY

Predovšetkým musíme namietnuť, že predkladateľ Návrhu novely zákona ZP nepostupuje v súlade s čl. 9 ods. 7 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky, keď uskutočňuje pripomienkové konanie v skrátenej forme a lehotu na oznámenie pripomienok určil na sedem pracovných dní odo dňa doručenia oznamu o zverejnení návrhu zákona. Tento postup odôvodnil potrebou dodržania termínov uložených v uznesení vlády SR č. 462 z 23. mája 2007 a v uznesení vlády SR č. 1018 zo 6. decembra 2006. Podľa čl. 9 ods. 7 Legislatívnych pravidiel by však v danom prípade bolo možné pripomienkové konanie uskutočniť v skrátenej lehote len vtedy, ak by išlo o návrh zákona mimo plánu legislatívnych úloh vlády z dôvodu naliehavosti v termíne, ktorý by neumožňoval lehotu uvedenú v odseku 6 (15 pracovných dní – pozn.) dodržať (ostatné dôvody na pripomienkové konanie v skrátenej forme vôbec neprichádzajú do úvahy). 

           Z takto vymedzených podmienok je zrejmé, že na použitie skráteného pripomienkového konania nestačí, aby vláda určila predkladateľovi krátku lehotu na predloženie návrhu zákona, ktorú nie je možné stihnúť pri použití bežnej lehoty na oznámenie pripomienok. Jednoznačne tu musí byť naplnená aj podmienka „naliehavosti“, o splnení ktorej v danom prípade možno ťažko hovoriť (predložený návrh mohol byť výsledkom už existujúceho pripomienkovania návrhu novely zákona č. 581/2004 Z.z. z januára 2007, koniec-koncov, jednu z úloh vláda uložila ministrovi zdravotníctva ešte v decembri 2006!). Okrem toho je potrebné uviesť, že podľa plánu legislatívnych úloh vlády na rok 2007 mal byť na september na rokovanie vlády predložený „Návrh zákona o zdravotnom poistení a o zdravotných poisťovniach a o zmene zákona č. 523/2004 Z.z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov“, ktorý sa mal organizáciou systému verejného zdravotného poistenia zaoberať, a preto nie je splnená ani podmienka, aby návrh prekračoval rámec plánu legislatívnych úloh vlády.

Pokiaľ ide o obsahovú stránku Návrhu novely zákona o ZP, ústavný rámec poskytovania zdravotnej starostlivosti predstavuje čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky (ďalej „Ústava“), podľa ktorého každý má právo na ochranu zdravia; na základe zdravotného poistenia majú občania právo na bezplatnú zdravotnú starostlivosť a na zdravotnícke pomôcky za podmienok, ktoré ustanoví zákon. Článok 40 Ústavy teda explicitne priznáva právo na ochranu zdravia a na bezplatnú zdravotnú starostlivosť. Toto právo sa zaručuje implicitne uloženou povinnosťou štátu vytvoriť mechanizmus umožňujúci každému realizovať jeho právo na bezplatnú zdravotnú starostlivosť na náklady zdravotného poistenia. V súlade s čl. 51 ods. 1 Ústavy sa možno práv uvedených v čl. 40 Ústavy domáhať len v medziach zákonov, ktoré toto ustanovenie vykonávajú. Z hľadiska citovaného čl. 40 Ústavy má teda zákonodarca autonómiu pri určení obsahu a formy mechanizmu umožňujúceho výkon ústavného práva na bezplatnú zdravotnú starostlivosť na náklady zdravotného poistenia.
Pokiaľ ide o európske právo, čl. 152 ods. 5 prvá veta Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (ďalej „Zmluva o ES“) obsahuje výslovnú úpravu tzv. negatívnej kompetencie, keď podľa tohto ustanovenia činnosť spoločenstva v oblasti verejného zdravia plne rešpektuje zodpovednosť členských štátov za organizáciu zdravotníctva a poskytovanie zdravotníckych služieb a zdravotnej starostlivosti. Z toho vyplýva, že členské štáty majú zásadne výlučnú právomoc pri formovaní svojich národných systémov zdravotníctva.
Uvedená autonómia zákonodarcu však nie je absolútna, ale má ďalšie právne hranice definované Ústavou a zákonmi, predpismi európskeho práva a medzinárodnými zmluvami. Politickou hranicou uvedenej autonómie by malo byť programové vyhlásenie vlády. Z týchto hľadísk sú ďalej posúdené aj niektoré obsahové prvky Návrhu novely zákona o ZP.

1. Ústava

1.1 Ochrana vlastníctva

Základným problémom Návrhu novely zákona o ZP je, že ignoruje ochranu vlastníckeho práva zdravotných poisťovní, priznanú im Ústavou.
Podľa čl. 20 ods. 1 prvá a druhá veta Ústavy každý má právo vlastniť majetok; vlastnícke právo všetkých vlastníkov má rovnaký zákonný obsah a ochranu. V zmysle čl. 20 ods. 4 Ústavy vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva je možné iba v nevyhnutnej miere a vo verejnom záujme, a to na základe zákona a za primeranú náhradu. Majetok, ktorý je predmetom ochrany zaručenej podľa čl. 20 Ústavy, pritom zahŕňa nielen veci, ale aj práva a iné majetkové hodnoty.

a) Správa prostriedkov verejného zdravotného poistenia

Zrejmým porušením ústavnej ochrany vlastníckeho práva je predovšetkým zmena právneho titulu hospodárenia s prostriedkami verejného zdravotného poistenia z ich „vlastníctva“ na „správu“, vyplývajúca z čl. I bod 1 Návrhu novely zákona o ZP.
Návrh novely zákona o ZP smeruje k tomu, aby prostriedky získané zdravotnou poisťovňou z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a z prerozdelenia tohto poistného neboli (tak ako doteraz) jej majetkom, ale aby tieto prostriedky zdravotná poisťovňa len „spravovala“. Tým dochádza k zásahu do vlastníckeho práva zdravotnej poisťovne k takto získaným prostriedkom (k ich vyvlastneniu). 
Z toho je zrejmé, že akékoľvek nútené odňatie prostriedkov zdravotnej poisťovne získaných z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a z prerozdelenia tohto poistného musí nevyhnutne spĺňať všetky podmienky vyvlastnenia podľa čl. 20 ods. 4 Ústavy, resp. podľa ostatných predpisov.
Ako je uvedené vyššie, podľa čl. 20 ods. 4 Ústavy vyvlastnenie alebo nútené obmedzenie vlastníckeho práva je možné iba:
(i)	v nevyhnutnej miere – táto podmienka vyžaduje, aby zásah do vlastníckeho práva nebol väčší (nemal väčší rozsah), než je nevyhnutné; zároveň vyžaduje, aby netrval dlhšie, než je nevyhnutné; Návrh novely zákona o ZP smeruje k úplnému „odňatiu“ prostriedkov získaných z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a z prerozdelenia tohto poistného, a tak možno o naplnení tejto podmienky úspešne pochybovať;
(ii)	vo verejnom záujme – z Návrhu novely zákona o ZP nie je zrejmé, aký konkrétny „verejný záujem“ viedol v tejto časti jeho autorov (dôvodová správa na príslušnom mieste len uvádza, že cieľom navrhovanej právnej úpravy je odstránenie rozporu so zákonom o rozpočtových pravidlách verejnej správy), ale je potrebné upozorniť, že nejde o formálnu podmienku; to znamená, že musí objektívne existovať verejný záujem nadradený nad záujem vlastníka, ktorý musí byť možné odvodiť z cieľov a celkového zmyslu a podstaty zákona;
(iii)	na základe zákona – podľa ústavného súdu úlohou zákona predpokladaného čl. 20 ods. 4 Ústavy je umožniť, aby oprávnený orgán zasiahol do výkonu vlastníckeho práva individuálnych vlastníkov za podmienok určených zákonom; k tomuto zásahu však nie je oprávnená Národná rada Slovenskej republiky zákonom, ale iný orgán, t.j. príslušný orgán štátnej správy; Návrh novely zákona o ZP však v rozpore s týmto pravidlom smeruje k vyvlastneniu priamo zákonom, čo je protiústavné;
(iv)	za primeranú náhradu – Ústava jednoznačne ustanovuje, že za odňatie vlastníckeho práva k veci vyvlastnením treba poskytnúť vlastníkovi náhradu, ktorá má byť primeraná; náhrada má zásadne vyvážiť ujmu, ktorá odňatím veci vznikla; keďže súčasťou Návrhu novely zákona o ZP nie sú pravidlá pre poskytnutie takejto náhrady dotknutým zdravotným poisťovniam, nie je v súlade s Ústavou.

Na záver je potrebné ešte dodať, že hoci čl. 20 Ústavy v zásade nechráni právo na nadobudnutie majetku, vzťahuje sa aj na tzv. legitímne očakávania zdravotnej poisťovne vo vzťahu k prostriedkom, ktoré by z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a z prerozdelenia tohto poistného získala v budúcnosti. Tieto legitímne očakávania možno chápať ako súčasť práva vlastniť majetok garantovaného čl. 20 ods. 1 Ústavy. Uvedený záver možno oprieť aj o rozhodovaciu prax Európskeho súdneho dvora a ústavné nálezy v česko-slovenskej právnej oblasti. K tomu citujeme z nasledovných rozhodnutí:
Nález Ústavného súdu ČR č. Pl. ÚS 2/02 zo dňa 9. 3. 2004:
 „Pojem "majetek" obsažený v první části článku 1, Protokolu č. 1, má autonomní rozsah, který není omezen na vlastnictví hmotného jmění, a nezávisí na formální kvalifikaci vnitrostátního práva (viz. rozhodnutí ESLP ve věci J. Broniowski proti Polsku, z. r. 2002). Může zahrnovat jak "existující majetek", tak majetkové hodnoty, včetně pohledávek, na jejichž základě stěžovatel může tvrdit, že má přinejmenším "legitimní očekávání" (ésperance légitime/legitimate expectation) dosáhnout účinného užívání vlastnického práva (viz věc Gratzinger a Gratzingerová proti České republice z r. 2002 nebo věc Zvolský a Zvolská proti České republice z r. 2001). Předmětem ochrany podle zmíněného článku je tedy nejen nabytý, tj. existující majetek, ale také legitimní očekávání nabytí takového majetku. Je nesporné, že v takovémto legitimním očekávání byly všechny subjekty, řídící se režimem § 879c ObčZ , až do 30.6.2001. K nabytí majetku nedošlo jen v důsledku svévolného postupu zákonodárce, který změnil pravidla den před uplynutím zmíněné jednoroční lhůty.“

Nález Ústavného súdu ČR č. Pl. ÚS 51/06 zo dňa 27.9.2006:
„Ústavní soud v nálezu ze dne 8. března 2006, sp. zn. Pl. ÚS 50/04 (publikovaném ve Sbírce nálezů pod č. 154/2006 Sb. ) uvedl, že „k principu legitimního očekávání v souladu s judikaturou Evropského soudu pro lidská práva judikoval, že z ní zřetelně vystupuje pojetí ochrany legitimního očekávání jako majetkového nároku, který byl již individualizován individuálním právním aktem, anebo je individualizovatelný přímo na základě právní úpravy“ (srov. nález ve věci sp. zn. Pl. ÚS 2/02, publikovaný ve Sbírce zákonů pod č. 278/2004 Sb. ). Vycházeje z těchto principů Ústavní soud konstatuje, že princip ochrany legitimního očekávání ustanoveními § 34 odst. 3 písm. a), § 40 a přílohou k zákonu č. 245/2006 Sb. byl porušen. Podstatou je, že jednotlivá zdravotnická zařízení, ať již jakékoliv právní formy, mají po splnění určitých podmínek uložených jim právními normami právo čerpat finanční prostředky z veřejného zdravotního pojištění. Citovanými ustanoveními zákona č. 245/2006 Sb. je jejich individualizovaný nárok porušen, neboť zdravotnická zařízení do přílohy k zákonu č. 245/2006 Sb. nezařazená jsou jednostranně znevýhodňována vůči subjektům v příloze uvedeným, neboť zákonodárce nevymezil kritéria výběru. Ochrana legitimního očekávání je přitom integrální součástí vlády práva.“.

b) Obmedzenie použitia zisku

Ďalším zrejmým porušením ústavnej ochrany vlastníckeho práva je aj obmedzenie použitia zisku len na úhradu zdravotnej starostlivosti vyplývajúce z čl. I bod 4 Návrhu novely zákona o ZP. 
Dôvodová správa v tejto časti dospieva k celkom nesprávnemu záveru, že „zákonným vymedzením použitia kladného hospodárskeho výsledku nejde o zásah do vlastníckych práv, pretože nedochádza k odňatiu ani obmedzeniu majetku.“ 
Návrh zákona o ZP porušuje podmienky ústavnej ochrany vlastníckeho práva (čl. 20 Ústavy), nakoľko tento predstavuje nútené obmedzenie vlastníckeho práva, ktoré ústavne nekonformným spôsobom [inak ako vo verejnom záujme, inak ako na základe zákona a zároveň bez akejkoľvek náhrady – k týmto ústavným podmienkam je uvedené bližšie v bode 1.1 písm. a)  týchto pripomienok] obmedzuje zdravotnú poisťovňu a jej akcionárov v nakladaní s kladným hospodárskym výsledkom. Okrem toho tiež neoprávnene zasahuje do legitímneho očakávania zdravotnej poisťovne vo vzťahu k budúcim obdobiam a možnosti dosahovať v nich zisk [k princípu legitímneho očakávanie je bližšie uvedené v bode 1.1 písm. a) týchto pripomienok]. Návrh novely zákona o ZP tiež v posudzovanej časti predstavuje zásah do vlastníckeho práva zdravotnej poisťovne k svojmu podniku (§ 5 Obchodného zákonníka), ktorému odníma jeho účelové určenie – dosahovanie zisku, a tým aj časť jeho úžitkovej hodnoty. 

c) Vylúčenie odplatnosti prevodu poistného kmeňa

Návrh novely zákona o ZP v čl. I bod 6 predpisuje, aby prílohou návrhu postupu prevodu poistného kmeňa, ktorý zdravotná poisťovňa predkladá Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou na schválenie, bola zmluva o bezodplatnom prevode poistného kmeňa. Tým toto legislatívne opatrenie nepriamo obmedzuje zdravotnú poisťovňu pri nakladaní so svojím poistným kmeňom tak, že jeho prevod nebude môcť uskutočniť za odplatu.
Z vyššie citovaného čl. 20 Ústavy vyplýva, že ním priznaná ochrana vlastníckeho práva sa pri súčasnej právnej úprave vzťahuje aj na poistný kmeň zdravotnej poisťovne. Možno ho totiž nepochybne považovať za inú majetkovú hodnotu tvoriacu súčasť majetku zdravotnej poisťovne [poistný kmeň je spôsobilým predmetom právnych vzťahov – podľa ust. § 61 ods. 4 zákona č. 581/2004 Z.z. možno totiž so súhlasom Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou previesť poistný kmeň alebo jeho časť na inú zdravotnú poisťovňu, a to (zatiaľ) aj odplatne – § 61 ods. 5 písm. g) zákona č. 581/2004 Z.z.]. Z toho potom vyplýva, že vylúčenie odplatného prevodu poistného kmeňa predstavuje nútené obmedzenie vlastníckeho práva zdravotnej poisťovne, ktoré musí spĺňať podmienky podľa čl. 20 ods. 4 Ústavy. Tieto podmienky však ani v tomto prípade splnené nie sú (nejde o obmedzenie vo verejnom záujme, na základe zákona, ani za náhradu – k týmto ústavným podmienkam je uvedené bližšie v bode 1.1 písm. a)  týchto pripomienok).

1.2 Právo podnikať

Podľa čl. 35 ods. 1 Ústavy každý má právo na slobodnú voľbu povolania a prípravu naň, ako aj právo podnikať a uskutočňovať inú zárobkovú činnosť. Právo podnikať Ústava priznáva fyzickým aj právnickým osobám. Ide o právo, ktoré sa v súlade s čl. 51 ods. 1 Ústavy možno domáhať len v medziach zákonov, ktoré tieto ustanovenie čl. 35 ods. 1 Ústavy vykonávajú. Pri takejto zákonnej regulácii základného práva podnikať sa musí dbať na jeho podstatu a zmysel (čl. 13 ods. 4 Ústavy). 
Navrhované opatrenie v podobe obmedzenia použitia zisku len na úhradu zdravotnej starostlivosti je úplne neoddiskutovateľným zásahom do ústavného práva na podnikanie podľa čl. 35 ods. 1 Ústavy, a to zásahom protiústavným. Aj keď tohto práva sa možno domáhať len v medziach zákona, ktorý ho vykonáva, pri jeho obmedzovaní sa musí dbať na podstatu a zmysel tohto práva. Podstatou a zmyslom podnikania je dosahovanie zisku s možnosťou si tento zisk ponechať (viď. ust. § 2 ods. 1 Obchodného zákonníka).
Súčasné zdravotné poisťovne, najmä tie, ktoré majú za akcionárov iné osoby ako štát, sa uchádzali o povolenie podnikať v oblasti verejného zdravotného poistenia a toto povolenie im bolo udelené. Pokiaľ im zákon uloží povinnosť vykonávať činnosť na neziskovom základe, prestáva byť ich doterajšia činnosť podnikaním, t.j. aj ich oprávnenie v tejto oblasti podnikať je im odňaté a naopak zákon ich núti (až do prípadného zániku tohto povolenia) vykonávať túto činnosť na neziskovej báze.
Vyššie uvedené platí primerane aj o navrhovanom opatrení „odňatia“ prostriedkov získaných z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a jeho prerozdelenia a zavedenia „správy“ týchto prostriedkov, keďže „vlastníctvo“ týchto prostriedkov je nevyhnutným predpokladom dosahovania zisku, a teda podnikania zdravotných poisťovní.

1.3 Princíp právnej istoty

Podľa čl. 1 ods. 1 Ústavy je Slovenská republika zvrchovaný, demokratický a právny štát; neviaže sa na nijakú ideológiu ani náboženstvo. Základom interpretácie a aplikácie čl. 1 ods. 1 je pritom presadenie koncepcie materiálneho, nie formálneho právneho štátu.
Podľa konštantnej judikatúry ústavného súdu je jedným zo základných princípov materiálneho právneho štátu aj princíp právnej istoty, podľa ktorého ten, kto konal, resp. postupoval na základe dôvery v platný a účinný právny predpis, nemôže byť vo svojej dôvere sklamaný. Aj keď sa tento princíp interpretuje prevažne vo vzťahu k individuálnym právnym aktom, aspoň v nevyhnutnej miere musí platiť aj pre normatívne právne akty, vrátane zákonov (viď. vyššie aj princíp legitímneho očakávania, ktorý garantuje nielen ochranu individualizovaného nároku, ale aj samotného „legitímneho očakávania“ v to, že po splnení zákonom určených podmienok nadobudne dôverujúca osoba určitý, individualizovateľný nárok, teraz ešte neexistujúci). V rozpore s takto definovaným princípom nepochybne je, ak domáce alebo zahraničné subjekty v dôvere v platnú právnu úpravu umožňujúcu zdravotným poisťovniam nakladanie s prostriedkami získanými z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a jeho prerozdelenia, ako aj tvorbu a rozdelenie zisku vstúpili na trh verejného zdravotného poistenia, resp. vynakladali značné prostriedky pri súťaži na tomto trhu a štát následne týmto subjektom odníme majetok potrebný na ďalšie podnikanie a zakáže im rozdelenie zisku. 
Konaním štátu, ktorý zdravotným poisťovniam odníme prostriedky získané z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a jeho prerozdelenia a zakáže im rozdelenie zisku, bude porušené aj ich legitímne očakávanie, že budú môcť nakladať s týmito prostriedkami, nakupovať za ne pre poistencov zdravotnú starostlivosť a dosahovať aj prípadný zisk.

1.4 Požiadavka proporcionality

Je potrebné ešte uviesť, že navrhované opatrenia smerujúce k odňatiu prostriedkov získaných z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a jeho prerozdelenia a zákazu rozdelenia zisku  predstavujú taký zásah do ústavných práv (práva vlastniť majetok podľa čl. 20 Ústavy, ako aj práva podnikať podľa čl. 35 ods. 1 Ústavy), ktorý nespĺňa požiadavku proporcionality. Táto požiadavka (tzv. „test proporcionality“) sa konštituovala v judikatúre Európskeho súdu pre ľudské práva, ktorý aplikuje aj u nás platný a záväzný Dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd (č. 209/1992 Zb.), pričom slúži na posúdenie opodstatnenosti zásahu do dohovorom chránených práv. Podobný test aplikuje aj slovenský a český ústavný súd. 
V našom prípade je cieľom Návrhu novely zákona o ZP v časti opatrení „proti zisku a podnikaniu“ zdravotných poisťovní, aby ich poslaním bola „služba poistencom a nie tvorba zisku“ a aby zhromažďovaním verejných prostriedkov od štátu a občanov v zdravotných poisťovniach za účelom dosiahnutia zisku nebolo „na úkor rozsahu a kvality zdravotnej starostlivosti“.
Je nanajvýš otázne, či navrhovaným opatrením, t.j. násilným presmerovaním motivácie súkromných zdravotných poisťovní zo ziskovej na neziskovú, je zákonodarca vôbec spôsobilý uvedený cieľ dosiahnuť. Pochybnosti vyplývajú najmä z toho, že podnikateľské subjekty, ktoré boli založené s cieľom prevádzkovať zdravotné poistenie ako podnikanie, by teraz mali byť motivované k lepšiemu a účelnejšiemu využívaniu zdrojov poistenia, keď ich cieľ, pre ktorý túto činnosť vôbec vykonávajú, je právnou úpravou popretý a je im vnucovaný neziskový účel, pre ktorý túto činnosť nevykonávajú. Okrem toho, ak za navrhovaným opatrením stojí východisko, že ziskový charakter poisťovní sa nezlučuje so solidárnym charakterom zdravotného poistenia, potom sa štát úplne zbavuje akejkoľvek šance prejsť cez test proporcionality. 
Bol to ten istý štát, ktorý pár rokov predtým naopak vytvorenie systému financovania zdravotníctva postaveného na ziskovo motivovaných zdravotných poisťovniach za zlučiteľný aj so solidárnosťou systému aj s dostupnosťou zdravotných služieb všetkým prostredníctvom takto organizovaného systému pokladal. To znamená, že štát už raz aproboval ako legitímny prostriedok dosiahnutia cieľov zdravotnej politiky vytvorenie systému ziskovo orientovaných zdravotných poisťovní a dnes tento systém ide bez akýchkoľvek kompenzácií a ospravedlnenia investorom rušiť. Pritom sa štátu nesporne ponúkajú iné možnosti, aby využil existujúci status quo „súkromného poistenia vo verejnom rámci“ a vhodnými opatreniami ťažil zo ziskovej motivácie súkromných poisťovní. Má možnosti zmeniť regulačný rámec, upraviť systém prerozdelenia, vytvoriť reálny priestor pre individuálne zdravotné poistenie, kde zrejme bude komparatívnou výhodou, ak ho budú vykonávať poisťovne, podnikajúce v základnom balíku poistenia. 
Na základe týchto dôvodov možno uzavrieť, že navrhované opatrenia test proporcionality zásahu do ústavných práv nespĺňajú, pretože prekračujú nevyhnutný rámec opatrení potrebný k dosiahnutiu inak legitímnych cieľov a v určitom rozsahu ani nie sú spôsobilé dosiahnuť sledované ciele, keďže predpokladajú u súkromných poisťovní motiváciu, s ktorou do systému nevstupovali.

Záver:	Navrhované opatrenia v podobe „odňatia“ prostriedkov verejného zdravotného poistenia a zavedenia ich správy, ako aj obmedzenia použitia zisku len na úhradu zdravotnej starostlivosti sú v rozpore s Ústavou, konkrétne s ochranou vlastníckeho práva podľa čl. 20, ústavným právom na podnikanie podľa čl. 35 ods. 1 a princípom právnej istoty, ktorý je základným princípom právneho štátu garantovaného čl. 1 ods. 1, pričom zásah do týchto ústavných práv nespĺňa požiadavku proporcionality. Pokiaľ ide o vylúčenie možnosti odplatného prevodu poistného kmeňa, toto opatrenie je v rozpore s ochranou vlastníckeho práva podľa čl. 20 Ústavy.

2. Medzinárodné zmluvy o ochrane investícií

Ďalšiu právnu hranicu pre autonómiu zákonodarcu predstavujú medzinárodné zmluvy, ktorými je Slovenská republika viazaná. Tieto zmluvy poskytujú totiž špecifickú ochranu majetku prostriedkami medzinárodného práva. Ide o ochranu nie akéhokoľvek majetku, ale o ochranu zahraničných investícií. Konkrétne materiálne podmienky ochrany investícií vyplývajú predovšetkým z bilaterálnych medzinárodných zmlúv o ochrane a podpore investícií. Ide o medzinárodné zmluvy zakladajúce záväzky v prvom rade medzi štátmi. Záväzok chrániť investora a investíciu upravený v takej zmluve je medzinárodnoprávnym záväzkom, ktorý na základe zmluvy prevzal hostiteľský štát voči domovskému štátu investora, pričom domovský štát sa na základe tohto záväzku môže ujať ochrany investície svojho štátneho príslušníka v hostiteľskom štáte (cestou diplomatickej ochrany). Osobitosťou zmlúv o ochrane a podpore investícií však naviac je, že nároky z nich môžu uplatniť nielen štáty, ale aj priamo investori. Pritom je nerozhodné, či sa zmluva stala súčasťou vnútroštátneho poriadku hostiteľského štátu a či má alebo nemá prednosť pred vnútroštátnymi zákonmi hostiteľského štátu. Podstatné je iba to, či bola z medzinárodnoprávneho hľadiska platne uzavretá. V takom prípade je investor oprávnený vybrať si, v súlade s rozhodcovskou doložkou pre spory medzi štátmi a investormi, obsiahnutou v zmluve, rozhodcovský súd a podať naň žalobu proti hostiteľskému štátu, ak sa domnieva, že jeho práva vyplývajúce z materiálnych pravidiel zmluvy boli porušené. Rozhodcovský súd bude potom v arbitrážnom spore rozhodovať, či hostiteľský štát naozaj porušil materiálne pravidlá vyplývajúce zo zmluvy o ochrane a podpore investícií, pričom hostiteľský štát sa nebude môcť úspešne brániť len tým, že konal v súlade s jeho vnútroštátnymi zákonmi. Porušením zmluvy o ochrane a podpore investícií môže byť totiž aj také konanie štátneho orgánu hostiteľského štátu, ktoré spočíva v prijatí právneho predpisu, a to aj v prípade, ak z hľadiska vnútroštátneho práva by mal takýto predpis prednosť pre zmluvou.
Ako vyplýva z verejne dostupných informácií, v širšej vlastníckej štruktúre „súkromných“ zdravotných poisťovní možno nájsť holandské a rakúske spoločnosti, ktoré môžu v prípade prijatia Návrhu novely zákona o ZP hľadať ochranu svojho vlastníckeho práva v rámci zmlúv o ochrane a podpore investícií uzavretých medzi ich domovskými štátmi a Slovenskou republikou, a to prostredníctvom arbitrážnej žaloby. Pravidelnou súčasťou týchto zmlúv sú totiž taxatívne stanovené podmienky priameho alebo nepriameho zbavenia (teda vyvlastnenia) investície, medzi ktorými figurujú najmä: (i) verejný záujem, (ii) opatrenie na základe zákona a (iii) primeraná peňažná náhrada. Investíciou je tu potrebné rozumieť aj akcie spoločnosti a jej nepriamym vyvlastnením také opatrenia, ktoré majú rovnaký účinok ako vyvlastnenie, hoci k priamemu zbaveniu investície nedochádza. Tak je to aj v danom prípade, keď by v dôsledku prijatia Návrhu novely zákona o ZP zahraničná spoločnosť zostala naďalej priamym alebo nepriamym akcionárom slovenskej zdravotnej poisťovne, avšak takáto jej investícia (akcie) by bola prijatím navrhovaných legislatívnych opatrení podstatne znehodnotená.
Tu je potrebné uviesť, že nie každé legislatívne opatrenie znehodnocujúce zahraničnú investíciu je nevyhnutne potrebné považovať za nepriame zbavenie (vyvlastnenie) takej investície. Zmluvy o ochrane a podpore investícií obsahujúce koncept zbavenia investície v sebe totiž nepriamo obsahujú myšlienku medzinárodného práva, že zbavenie môže byť ospravedlniteľné, pokiaľ vyplýva zo zvykového vykonávania regulačných krokov, ktoré majú za cieľ udržanie verejného poriadku. Medzinárodné právo v súčasnosti uznáva, že štáty nie sú povinné vyplácať zahraničnému investorovi náhradu, pokiaľ v rámci bežného výkonu svojich regulačných právomocí nediskriminačným spôsobom príjmu bona fide opatrenia, ktorých cieľom je verejné blaho. Je teda potrebné zodpovedať otázku, či navrhované opatrenia vyplývajúce z Návrhu novely zákona o ZP prekročili hranicu, ktorá rozdeľuje bežný výkon regulačných právomocí od nepriameho vyvlastnenia (zbavenia investície).
Z uznesenia vlády č. 462 z 23. mája 2007 k správe o programe racionalizácie v systéme zdravotníctva SR, na základe ktorého bol Návrh novely zákona o ZP vypracovaný, vyplýva, že navrhované legislatívne opatrenia v podobe (i) zmeny právneho titulu hospodárenia s prostriedkami verejného zdravotného poistenia na „správu“, (ii) obmedzenia použitia zisku len na úhradu zdravotnej starostlivosti a (iii) zníženia maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti zdravotných poisťovní zo 4 % na 3 % predstavujú „nástroje, ktoré budú postupne viesť k vytvoreniu jednej verejnoprávnej zdravotnej poisťovne“. Túto skutočnosť potvrdili aj viaceré vyjadrenia ústavných činiteľov pre médiá, podľa ktorých je cieľom pripravovaných legislatívnych opatrení vytlačenie súkromných zdravotných poisťovní z trhu verejného zdravotného poistenia. 
Z toho vyplýva, že navrhované legislatívne opatrenia:
(i)	nie sú pripravené v dobrej viere (bona fide) s cieľom regulovať podmienky na trhu verejného zdravotného poistenia v záujme verejného blaha, ale sledujú vytlačenie súkromných zdravotných poisťovní z tohto trhu a
(ii)	sú diskriminačné v tom, že sú zamerané výhradne proti činnosti súkromných zdravotných poisťovní; znaky diskriminácie možno nájsť nielen v opatreniach sledujúcich obmedzenie použitia zisku (motiváciou činnosti štátnych zdravotných poisťovní dosahovanie zisku zrejme nikdy nebude), ale dokonca aj v znížení maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti zdravotných poisťovní zo 4 % na 3 %; vyplýva to z toho, že hoci súkromné zdravotné poisťovne majú nižšie výdavky na prevádzkové činnosti pripadajúce na jedného poistenca alebo zamestnanca v porovnaní so štátnymi zdravotnými poisťovňami, a teda hospodária efektívnejšie, ročný rozpočet Všeobecnej zdravotnej poisťovne vzhľadom na veľký počet jej poistencov umožňuje aj pri zníženom percente povolených výdavkov na prevádzkové činnosti (3 %) financovať jej prevádzku; nemožno opomenúť, že fixná časť týchto výdavkov je vysoká a že medzi počtom poistencov a výdavkami na prevádzkové činnosti nie je priama úmernosť (t.j. platí, že so zvyšujúcim sa počtom poistencov tieto výdavky rastú pomalšie).

Na základe uvedeného možno teda urobiť jednoznačný záver, že legislatívne opatrenia vyplývajúce z Návrhu novely zákona o ZP nemožno považovať za bežný výkon regulačných právomocí štátu, ale ide o zrejmú formu nepriameho vyvlastnenia, zbavujúcu zahraničných investorov ich investície.

Záver:	Návrh novely zákona o ZP smeruje k prijatiu takých legislatívnych opatrení, ktorými dôjde k podstatnému znehodnoteniu investícií zahraničných investorov do súkromných zdravotných poisťovní, a tým aj k nepriamemu vyvlastneniu (zbaveniu ich investície). Podmienkou takéhoto vyvlastnenia je v súlade s medzinárodnými zmluvami o ochrane a podpore investícií poskytnutie primeranej peňažnej náhrady. Keďže jej poskytnutie Návrh novely zákona ZP vôbec nepredpokladá, po jeho prijatí sa budú môcť zahraniční investori domáhať náhrady škody voči Slovenskej republike v rámci rozhodcovského konania, a to v rozsahu predpokladanom príslušnou medzinárodnou zmluvou.  Štát sa v takomto konaní nebude môcť brániť tým, že legislatívne opatrenia boli prijaté v rámci bežného výkonu jeho regulačných právomocí, pretože ich jasným cieľom – opakovane deklarovaným ústavnými činiteľmi – bolo vytlačiť súkromné zdravotné poisťovne z trhu verejného zdravotného poistenia.  

3. Predpisy európskeho práva upravujúce pravidlá hospodárskej súťaže

Významnou právnou hranicou autonómie zákonodarcu každého členského štátu Európskej únie sú pravidlá hospodárskej súťaže vyplývajúce z predpisov európskeho práva, ktoré je potrebné aplikovať aj v oblasti zdravotníctva (napriek tzv. negatívnej kompetencii vyplývajúcej z čl. 152 ods. 2 Zmluvy o ES).
V dôvodovej správe k Návrhu novely zákona o ZP sa argumentuje, že vyňatie spod pravidiel hospodárskej súťaže pre náš systém povinného zdravotného poistenia je opodstatnené. Tento argument vychádza z predpokladu, že tento systém poskytuje kľúčové verejné služby, resp.  výlučne sociálne funkcie, určené zákonom a jeho činnosti sú založené na solidarite. Už samotná povaha týchto úloh a funkcií podľa dôvodovej správy predurčuje, že tu nejde o vykonávanie hospodárskej činnosti a orientáciu na zisk. Dôvodová správa sa v tejto časti opiera najmä o rozhodnutia Európskeho súdneho dvora vo veci C-205/03 P, Fenin a v spojených veciach C-159/91 a C-160/91 Poucet a Pistre, podľa ktorých všeobecná solidarita realizovaná na základe princípu priebežných platieb oprávňuje vyňatie povinného zdravotného poistenia z hospodárskej súťaže.
K tomu je potrebné uviesť, že v citovanom prípade C-159/91 a C-160/91 Poucet a Pistre súd prišiel k záveru, že ekonomickú činnosť nevykonávajú, a teda postavenie podniku na účely Zmluvy o ES nemajú zdravotné fondy (t.j. poisťovne), ktoré iba aplikujú právo, nemôžu ovplyvniť výšku príspevkov, využitie majetku a stanovenie výšky dávky, pričom ich činnosť, založená na princípe národnej solidarity, je výlučne nezisková a poskytované dávky sú zákonnými dávkami. Z toho a contrario vyplýva, že zdravotné poisťovne, ktoré (i) pôsobia v systéme zdravotného poistenia založenom na vytváraní zmluvnej siete poskytovateľov zdravotníckych služieb, s ktorými dojednávajú ceny poskytovaných služieb, (ii) majú možnosť súťažiť pri získavaní poistencov rozsahom príspevkov na úhradu zdravotnej starostlivosti poskytnutej nezmluvným poskytovateľom, rozsahom úhrad zodpovedajúcich spoluúčasti poistenca na úhrade zdravotnej starostlivosti a rozsahom úhrad liekov neuvedených v zozname liekov a zdravotných výkonov neuvedených v zozname zdravotných výkonov a (iii) vykonávajú svoju činnosť s cieľom dosiahnuť zisk, postavenie „podniku“ mať budú, pretože vykonávajú ekonomickú činnosť v prostredí, kde reálne pôsobia trhové sily. To je aj prípad slovenského trhu verejného zdravotného poistenia regulovaného okrem iného aj zákonom č. 581/2004 Z.z. Je síce pravda, že pôsobenie trhových síl pri vykonávaní verejného zdravotného poistenia je oproti iným trhom do určitej miery obmedzené (vzhľadom na princíp solidarity a nemožnosť ovplyvnenia výšky príspevkov), ale napriek tomu tu takéto pôsobenie existuje, čoho dôkazom sú aj marketingové kampane uskutočňované zdravotnými poisťovňami s cieľom získavania nových poistencov.
Dôvodová správa sa odvoláva tiež na rozhodnutie Európskeho súdneho dvora vo veci C-205/03 P, Fenin. Ako je uvedené v dôvodovej správe, „podľa tohto rozhodnutia koncept hospodárskej činnosti je charakterizovaný umiestňovaním tovarov alebo služieb na danom trhu a nie samotnou činnosťou nákupu služieb. To znamená, že činnosť nákupu zdravotníckych služieb treba posudzovať v spojení s ich použitím. Charakter  činnosti nákupu sa musí určiť podľa toho, či následné použitie nakúpených služieb je hospodárskou činnosťou. Názor, že činnosť nákupu služieb je hospodárskou činnosťou samou o sebe, oddeliteľnou od ich následného použitia, súd odmietol. Vzhľadom na to, že služby nakúpené zdravotnými poisťovňami následne používajú poistenci bezplatne,  je zjavné, že následné použitie týchto služieb nie je hospodárskou činnosťou. Z toho dôvodu nemôže byť nákup zdravotnej starostlivosti zdravotnými poisťovňami považovaný za hospodársku činnosť orientovanú na zisk.“ 
Takáto analógia, ktorú robí predkladateľ Návrhu novely zákona o ZP, však nie je namieste. Prípad Fenin totiž vychádzal zo skutkového stavu, že verejnoprávne orgány v Španielsku nakupujú pre nemocnice tovar (zdravotnícky materiál, nástroje), ktoré ďalej neumiestňujú na trhu, ale používajú za účelom činnosti, ktorá má výlučne sociálny charakter. Zdravotné poisťovne v Slovenskej republike však nenakupujú tovar, ale služby poskytovateľov zdravotnej starostlivosti pre poistencov, ktoré sú z ich strany vecným poistným plnením z titulu poistného vzťahu. Tieto služby pochopiteľne nenakupujú za účelom ďalšieho predaja, ale za účelom vysporiadania záväzkov voči poistencom. Predmet obchodu poisťovní je poistný produkt, ktorý predávajú za poistné. Výška poistného síce nesúvisí s balíkom poistného krytia, ktorý sa zaň kupuje, ale len preto, lebo štát dotuje poistné časti poistencov (štátni poistenci) a zároveň v záujme sociálnej solidarity cez prerozdelenie vyrovnáva rozdiely medzi poistným, ktoré mala poisťovňa predpísať, a ktoré predpísať mohla. Naviac je potrebné upozorniť, že zdravotné poisťovne vykonávajú činnosť ako ziskotvorné subjekty, čo uznáva aj predkladateľ Návrhu novely zákona o ZP, i keď to kritizuje. Plnenie výlučne sociálnych funkcií a neziskový charakter pritom Európsky súdny dvor v prípade Fenin vymedzil ako kritériá pre záver o neexistencii hospodárskej činnosti posudzovaného subjektu. Tieto kritéria však vo vzťahu k slovenským zdravotným poisťovniam evidentne nie sú naplnené.

Záver:	Na vykonávanie verejného zdravotného poistenia v existujúcich podmienkach slovenského právneho poriadku sa vzťahujú pravidlá hospodárskej súťaže vyplývajúce z predpisov európskeho práva, pretože v týchto podmienkach zdravotné poisťovne vykonávajú hospodársku činnosť s cieľom dosahovať zisk a pri tejto činnosti pôsobia medzi nimi trhové sily (aj keď len v obmedzenej miere). Zdravotné poisťovne teda v súčasnosti majú postavenie podniku na účely Zmluvy o ES.

4. Vecná a legislatívno-technická stránka návrhu

4.1 Správa prostriedkov verejného zdravotného poistenia

Ako je uvedené vyššie, Návrh novely zákona o ZP smeruje k tomu, aby prostriedky získané zdravotnou poisťovňou z výberu poistného na verejné zdravotné poistenie a z prerozdelenia tohto poistného neboli (tak ako doteraz) jej majetkom, ale aby tieto prostriedky zdravotná poisťovňa len „spravovala“.
Slovenské právo pritom poskytuje niekoľko príkladov, kedy neštandardná úprava nevlastnenia, ale iba spravovania určitého majetku spôsobovala množstvo aplikačných problémov. Okrem známeho ust. § 47 ods. 3 zákona č. 273/1994 Z.z. o zdravotnom poistení, financovaní zdravotného poistenia, o zriadení Všeobecnej zdravotnej poisťovne a o zriaďovaní rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní (v spojení s ust. § 76a ods. 2 tohto zákona), ktorý s výnimkou správneho fondu vyňal finančné prostriedky vtedajších zdravotných poisťovní z ich majetku, resp. § 55 zákona č. 273/1994 Z.z., ktorý vytvoril osobitný účet prerozdelenia bez právnej subjektivity, ktorého majetok a záväzky spravovala Všeobecná zdravotná poisťovňa, je to napr. aj ust. § 29 ods. 1 veta druhá zákona č. 123/1996 Z.z. o doplnkovom dôchodkovom poistení zamestnancov, podľa ktorého príspevky zamestnávateľov a príspevky poistencov na doplnkové dôchodkové poistenie neboli majetkom doplnkovej dôchodkovej poisťovne. Problémom týchto ustanovení bolo v prvom rade to, že vyčlenili „len“ finančné prostriedky (resp. časť finančných prostriedkov s výnimkou správneho fondu zdravotných poisťovní), neuviedli však, aký režim majú pohľadávky na zaplatenie finančných prostriedkov, prípadný majetok nadobudnutý za tieto finančné prostriedky a záväzky, ktoré mali byť hradené na ťarchu týchto prostriedkov. V doplnkových dôchodkových poisťovniach napr. nebolo možné pri ich transformácií riadne rozčleniť práva a záväzky na vlastnené a iba spravované doplnkovou dôchodkovou poisťovňou. Okrem toho zákon ani neustanovoval, komu vlastne predmetné finančné prostriedky „iba“ v správe poisťovne patria, či poistencom, štátu alebo niekomu inému?
Napokon, finančné prostriedky nie sú majetkovoprávna kategória, ale skôr účtovná, resp. fiskálna kategória. To znamená, že vyňať z majetku možno iba konkrétne majetkové hodnoty (napr. pohľadávky, vrátane pohľadávok z účtu vedeného Štátnou pokladnicou, atď.), nie však napríklad položky účtovnej závierky. Majiteľ účtu nevlastní prostriedky na účte, ale pohľadávku z účtu vo výške jej kreditného zostatku.
Korektným riešením v prípade snahy oddeliť určitú masu majetku a záväzkov od majetku a záväzkov správcu by v našich podmienkach mohlo byť vytvorenie fondov bez právnej subjektivity, ako je podielový fond (správca: správcovská spoločnosť), dôchodkový fond (správca: dôchodková správcovská spoločnosť), doplnkový dôchodkový fond (správca: doplnková dôchodková spoločnosť). Vo všetkých prípadoch správca vlastným menom na účet (na ťarchu, v prospech) podielnikov príslušného fondu nakladá s majetkom vo fonde; zároveň podielnikovi patrí určitý ideálne vyjadrený podiel na majetku a záväzkoch fondu, s ktorým však nemôže samostatne nakladať. 
Takýto model „reálneho“ fondu je však už z podstaty veci použiteľný len tam, kde správca poskytuje podielnikovi určitý sporivý, resp. zhodnocujúci sa produkt, investíciu. T.j. podielnik má potom vo fonde, spravovanom správcom, investíciu. Zároveň takýto model predpokladá vedenie individuálneho účtu podielnika s kladným zostatkom. V prípade zdravotnej poisťovne však ide – i keď o modifikované – ale predsa len podnikanie v oblasti poisťovníctva, konkrétne v segmente neživotného poistenia. Poistky v sebe neobsahujú sporivý prvok. Rovnako nemožno exaktne vymedziť majetkovú pozíciu konkrétneho poistenca voči poisťovni v podobe majetkového aktíva – ideálneho podielu vo fonde vytvorenom z vybraného poistenia, aspoň nie bez rizika, že niektorí poistenci by disponovali naopak pasívom (po odpočítaní úhrad na ich starostlivosť). Jednoducho v danom prípade ide o krytie rizika, nie o investíciu, t.j. nemožno vytvárať fiktívnych vlastníkov fondu poistného, ktorého by bola poisťovňa iba správcom.
Okrem uvedených argumentov možno poukázať aj na ďalší dôkaz (prinajmenšom) o nedomyslenosti článku I. bodu 1. Návrhu novely zákona o ZP. Ak by sme pripustili, že predkladateľ mal na mysli pod „správou verejných prostriedkov“ oddelenie vybratého poistného od ostatného majetku poisťovne, potom pozabudol na jednu dôležitú skutočnosť. Ak by sa zdravotná poisťovňa nestávala vlastníkom poistného (t.j. nebola by veriteľom pohľadávok na poistnom ne verejné zdravotné poistné a následne by nebola veriteľom voči Štátnej pokladnici, na ktorej účtoch toto poistné musí byť uložené), ale záväzky na úhradu zdravotnej starostlivosti by boli jej vlastnými záväzkami, takáto zdravotná poisťovňa by prakticky okamžite vykazovala záporné vlastné imanie. V predkladateľom zamýšľanom modeli by totiž poistné nebolo aktívom poisťovne, avšak úhrada za zdravotnú starostlivosť by pasívom poisťovne bola. Predkladateľ si túto skutočnosť zrejme ani neuvedomil, pretože inak by nemohol uviesť, že predkladaný návrh nezakladá nároky na štátny rozpočet. A ako inak, než zvyšovaním základného imania by jednotlivé ministerstvá, ktoré vykonávajú akcionárske práva štátu v „štátnych“ zdravotných poisťovniach, chceli zamedziť predlženiu týchto zdravotných poisťovní?

4.2 Účel založenia zdravotnej poisťovne

Podľa navrhovaného znenia ust. § 2 ods. 1 zákona č. 581/2004 Z.z., ako vyplýva z Návrhu novely zákona o ZP, „zdravotná poisťovňa má právnu formu akciovej spoločnosti3)“, pričom poznámka pod čiarou k odkazu 3) znie: „§ 56 ods. 1 tretia veta a § 154 Obchodného zákonníka“. Tu je potrebné uviesť, že odkaz na ust. § 56 ods. 1 tretia veta Obchodného zákonníka nie je správny, pretože je v rozpore s aktuálnym odkazom na celé ust. § 56 ods. 1 Obchodného zákonníka.
Podľa ust. § 56 ods. 1 Obchodného zákonníka 	pritom „obchodná spoločnosť (ďalej len „spoločnosť“) je právnickou osobou založenou za účelom podnikania. Spoločnosťami sú verejná obchodná spoločnosť, komanditná spoločnosť, spoločnosť s ručením obmedzeným a akciová spoločnosť. Spoločnosť s ručením obmedzeným a akciová spoločnosť môžu byť založené aj za iným účelom, pokiaľ to osobitný zákon nezakazuje.“ To znamená, že kým aktuálne znenie ust. § 2 ods. 1 zákona č. 581/2004 Z.z. odkazuje pri definícii zdravotnej poistenie na definíciu obchodnej spoločnosti a možnosť jej založenia za účelom podnikania alebo (v prípade spoločnosti s ručením obmedzeným a akciovej spoločnosti) za iným účelom, navrhované nové znenie tohto ustanovenia vyplývajúce z Návrhu novely zákona o ZP v poznámke pod čiarou vychádza z toho, že zdravotná poisťovňa môže byť založená len za iným účelom ako podnikanie. Tento rozpor je nevyhnutné odstrániť.
Je potrebné dodať, že poznámka pod čiarou nemá normatívnu povahu, a teda nie je právne záväzná. Ak by to tak nebolo, prestavoval by Návrh novely zákona o ZP v posudzovanej časti retroaktívnu právnu úpravu, dokonca by išlo o priamu spätnú pôsobnosť zákona, keď novší zákon nerešpektuje právne vzťahy založené starším zákonom a počas jeho účinnosti, spätne do nich zasahuje a mení ich. Navrhovaná právna úprava by tým zároveň odporovala princípu ochrany nadobudnutých práv, ktorý je imanentným princípom právneho štátu (čl. 1 ods. 1 Ústavy). Zdravotné poisťovne – akciové spoločnosti – založené v súlade so zákonom č. 581/2004 Z.z. boli totiž založené za účelom podnikania. Zákonodarca sa teraz nemôže jednoducho rozhodnúť, že na základe svojich želaní a predstáv o tom, ako by mal fungovať systém verejného zdravotného poistenia, a skutočnosti, že podľa Obchodného zákonníka bolo možné založiť akciové spoločnosti aj na iný účel ako podnikanie, zmení platný právny stav tak, že zdravotné poisťovne, zriadené a doteraz existujúce ako podnikateľské subjekty, sa zmenia na neziskové inštitúcie.

4.3 Zníženie maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti zdravotných poisťovní zo 4 % na 3 %

Je potrebné upozorniť, že navrhované zníženie maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti zdravotných poisťovní môže ohroziť plnenie ich zákonných povinností a vykonávanie ďalších činností potrebných pre riadny výkon verejného zdravotného poistenia. To sa vzťahuje najmä na zdravotné poisťovne s menším poistným kmeňom (k tomu je bližšie uvedené v bode 2 týchto pripomienok). Zoznam týchto zákonných povinností a ďalších potrebných činností je prílohou týchto pripomienok.
Povinnosti a činnosti uvedené v prílohe predstavujú len minimálny štandard vykonávania verejného zdravotného poistenia. Ale aj tento minimálny štandard je potrebné zabezpečiť personálne – prostredníctvom dostatočného počtu kvalifikovaných zamestnancov, organizačne – prostredníctvom primeranej siete pobočiek a expozitúr, a materiálne – prostredníctvom primeraného zariadenia a vybavenia obchodných priestorov, nákupom a pravidelnou údržbou informačného systému, vozového parku, atď. Je zrejmé, že značná časť nákladov je fixná a nie je priamo úmerná počtu poistencov.
Navrhované zníženie maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti bude mať nepochybne za následok – a predkladateľ Návrhu novely zákona o ZP sa týmto cieľom ani netají – obmedzenie akýchkoľvek ambícií zdravotných poisťovní poskytovať doplnkové, nadštandardné služby svojim poistencom, dokonca bude zdravotné poisťovne nútiť obmedziť svoje prevádzkové výdavky do takej miery, že budú nútené „vzdialiť sa“ svojim klientom – poistencom – a verejné zdravotné poistenie vykonávať odtrhnuto od ich potrieb a očakávaní.

4.4 Bezodplatný prevod poistného kmeňa

Ako je uvedené vyššie, Návrh novely zákona o ZP obmedzuje zdravotné poisťovne pri nakladaní s poistným kmeňom tak, že jeho prevod nebudú môcť uskutočniť za odplatu. Okrem toho, že vylúčenie odplatnosti prevodu poistného kmeňa je zásahom do základného práva na ochranu vlastníckeho práva, takýto návrh nemá ani vecné opodstatnenie.
Súčasné znenie zákona č. 581/2004 Z.z. pozná prevod poistného kmeňa ako dobrovoľný prevod (t.j. prevod na základe žiadosti zdravotnej poisťovne) a nútený prevod (t.j. prevod nariadený Úradom pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou). 
Dobrovoľný prevod poistného kmeňa je vecou dohody odovzdávajúcej zdravotnej poisťovne a preberajúcej zdravotnej poisťovne, ktorý je podmienený predchádzajúcim súhlasom Úradu pre dohľad nad zdravotnou starostlivosťou. Základným hospodárskym dôvodom takéhoto prevodu môže byť na jednej strane snaha odovzdávajúcej zdravotnej poisťovne získať prevodom (časti) poistného kmeňa peňažné prostriedky, ktoré použije napr. na zlepšenie zlej hospodárskej situácie alebo na financovanie rozvojových aktivít, alebo, na druhej strane, snaha preberajúcej zdravotnej poisťovne za odplatu rozšíriť svoj poistný kmeň. Bazálnym meradlom výhodnosti prevodu poistného kmeňa je odplata, ktorú odovzdávajúca zdravotná poisťovňa môže získať. Ak sa vylúči odplatnosť prevodu poistného kmeňa, z ekonomického hľadiska tým odpadne akákoľvek motivácia takýto prevod zrealizovať a inštitút dobrovoľného prevodu poistného kmeňa sa tým stane zbytočným.
Situácia je ešte dramatickejšia pri nútenom prevode poistného kmeňa. Zákon č. 581/2004 Z.z. definuje nútený prevod poistného kmeňa ako sankciu, ak zdravotná poisťovňa neplní opatrenia uložené úradom v súvislosti s ohrozením jej schopnosti plniť záväzky, ktoré jej vyplývajú z prijatých a potvrdených prihlášok na verejné zdravotné poistenie a zmlúv o poskytovaní zdravotnej starostlivosti. Zo zákona teda priamo vyplýva, že „spúšťačom“ núteného prevodu je zlá hospodárska situácia zdravotnej poisťovne. Z toho logicky vyplýva, že cieľom núteného prevodu poistného kmeňa je zlepšenie hospodárskej situácie zdravotnej poisťovne, čo v sebe implikuje odplatnosť prevodu. Napokon, aj nútený prevod poistného kmeňa sa realizuje dvojstranným právnym úkonom, teda ako odovzdávajúca zdravotná poisťovňa, tak aj preberajúca zdravotná poisťovňa musia s prevodom poistného kmeňa vysloviť súhlas. Ako budú tieto zdravotné poisťovne motivované, aby zmluvu o prevode poistného kmeňa uzavreli? A ako dôjde k výberu preberajúcej zdravotnej poisťovne? Ak sa zachová odplatnosť prevodu, riešenie je jednoduché – poistný kmeň získa tá zdravotná poisťovňa, ktorá ponúkne najvyššiu odplatu. Tým sa zároveň zabezpečí, aby nútený prevod poistného kmeňa splnil svoj účel – zlepšenie hospodárskej situácie odovzdávajúcej zdravotnej poisťovne.

4.5 Rozdelenie účtovníctva zdravotných poisťovní do účtovných okruhov

Podľa nového znenia § 15 ods. 2 písm. b) zákona č. 581/2004 Z.z. zákonodarca mieni nielen obmedziť možnosť zdravotnej poisťovne nakladať s kladným hospodárskym výsledkom, ale ukladá zdravotnej poisťovni aj povinnosť viesť náklady a výnosy osobitne pre verejné zdravotné poistenie, osobitne pre individuálne zdravotné poistenie a osobitne pre prevádzkové činnosti.
Navrhovaná právna úprava fakticky predstavuje návrat k fondovému hospodárstvu, ktoré existovalo v čase neziskového zdravotno-poistného systému počas účinnosti zákona č. 273/1994 Z.z. Keďže v súčasnosti chýbajúca právna úprava neumožňuje, aby zdravotné poisťovne vykonávali individuálne zdravotné poistenie (bránia tomu požiadavky zákona č. 95/2002 Z.z. na subjekty podnikajúce napr. v oblasti individuálneho zdravotného poistenia), do úvahy budú prichádzať len dva účtovné okruhy, a to „verejné zdravotné poistenie“ a „prevádzkové činnosti“. Keďže hospodársky ide o „nesamostatné“ činnosti, nakoľko s výkonom verejného zdravotného poistenia samozrejme súvisia aj prevádzkové činnosti, ktoré musia byť nevyhnutne vykonávané, aby verejné zdravotné poistenie fungovalo (mzdy zamestnancov, iné správne výdavky, ...), iné vysvetlenie, ako to, že ide o modifikovaný návrat k fondovému hospodárstvu rozdelenému zatiaľ na „základný fond“ a „správny fond“, sa nenaskytuje. Pritom chýba rozdelenie „príjmov“ medzi tieto dva „fondy“ (inak budú prevádzkové činnosti prakticky len nákladmi), ako aj bližšia predstava zákonodarcu, ako sa prakticky tieto účtovné okruhy konštituujú (zrejme pôjde o osobitné účtovníctvo, k čomu bude potrebné vydať účtovné osnovy, účtovné postupy, atď.).

Záver:	Návrh novely zákona o ZP vykazuje viaceré vecné a legislatívno-technické nedostatky, ktoré sa naplno prejavia pri aplikácii navrhovaných opatrení v prípade ich schválenia. Ide predovšetkým o aplikačné problémy spojené s inštitútom „správy“ verejných prostriedkov, ohrozenie plnenia zákonných povinností zdravotných poisťovní a vykonávania ďalších činností potrebných pre riadny výkon verejného zdravotného poistenia v prípade zníženia maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti a pod. 

5. Programové vyhlásenie vlády

	Na záver poukazujeme na programové vyhlásenie vlády, podľa ktorého „vláda presadí také právne prostredie, v ktorom všetky zdravotné poisťovne budú mať rovnocenné podmienky bez ohľadu na ich právnu formu“. Návrh novely zákona o ZP smerujúci k vytlačeniu súkromných zdravotných poisťovní z trhu verejného zdravotného poistenia je nepochybne v rozpore s týmto zámerom.

PRIPOMIENKY K JEDNOTLIVÝM USTANOVENIAM ZÁKONA

Pripomienky k článku I. Návrhu novely zákona o ZP:
•	bod 1.
-	žiadame vypustenie tohto bodu
-	odôvodnenie: zmena právneho titulu hospodárenia s prostriedkami verejného zdravotného poistenia na správu je v rozpore s Ústavou (smeruje k neoprávnenému zásahu do práva vlastniť majetok podľa čl. 20 Ústavy, práva na podnikanie podľa čl. 35 ods. 1 Ústavy a k porušeniu princípu právneho štátu podľa čl. 1 ods. 1 Ústavy, pričom nespĺňa požiadavku proporcionality), ako aj medzinárodnými zmluvami o ochrane a podpore investícií; ide pritom o opatrenie, ktoré by spôsobilo veľa aplikačných problémov a prakticky by bolo nevykonateľné
-	túto pripomienku považujeme za zásadnú
•	
•	
•	bod 3.
-	žiadame vypustenie tohto bodu
-	odôvodnenie: zníženie maximálnej výšky výdavkov na prevádzkové činnosti zdravotných poisťovní zo 4 % na 3 % je v rozpore s medzinárodnými zmluvami o ochrane a podpore investícií, pretože ide o legislatívne opatrenie zamerané na vytlačenie súkromných zdravotných poisťovní z trhu verejného zdravotného poistenia; toto opatrenie zároveň ohrozí plnenie zákonných povinností zdravotných poisťovní a vykonávanie ďalších činností potrebných pre riadny výkon verejného zdravotného poistenia
-	túto pripomienku považujeme za zásadnú
•	bod 4.
-	navrhované znenie:
„(2) Ak zdravotná poisťovňa vykonáva súčasne verejné zdravotné poistenie a individuálne zdravotné poistenie, je povinná
a) zriadiť z hľadiska personálneho a organizačného oddelenú správu pre verejné zdravotné poistenie a individuálne zdravotné poistenie; oddelená správa musí byť zabezpečená tak, aby nedochádzalo k poškodeniu záujmov poistených v jednotlivých poistných druhoch, najmä aby sa výnosy v príslušnom druhu poistenia využívali iba v prospech poistených v tomto poistnom druhu,
b) viesť oddelenú analytickú evidenciu pre jednotlivé poistné druhy, aby sa celkové náklady a výnosy viedli osobitne pre verejné zdravotné poistenie a osobitne pre individuálne zdravotné poistenie tak, aby bolo možné hospodársky výsledok zistiť za každú činnosť samostatne; položky analytickej evidencie spoločné pre všetky poistné druhy sa delia pomerne podľa podielu verejného zdravotného poistenia, individuálneho zdravotného poistenia a nemocenského poistenia na poisťovacej činnosti,
c) uviesť v prílohe účtovnej závierky údaje osobitne pre všetky poistné druhy v rozsahu ustanovenom všeobecne záväzným právnym predpisom vydaným ministerstvom financií na základe osobitného zákona.34)“
-	odôvodnenie: obmedzenie použitia zisku len na úhradu za zdravotnú starostlivosť je v rozpore s Ústavou (smeruje k neoprávnenému zásahu do práva vlastniť majetok podľa čl. 20 Ústavy, práva na podnikanie podľa čl. 35 ods. 1 Ústavy a k porušeniu princípu právneho štátu podľa čl. 1 ods. 1 Ústavy, pričom nespĺňa požiadavku proporcionality), ako aj medzinárodnými zmluvami o ochrane a podpore investícií;
-	túto pripomienku považujeme za zásadnú
•	body 5. a 6.
-	žiadame vypustenie týchto bodov
-	odôvodnenie: obmedzenie zdravotných poisťovní pri nakladaní s poistným kmeňom tak, že jeho prevod nebudú môcť uskutočniť za odplatu, je v rozpore s Ústavou (smeruje k neoprávnenému zásahu do práva vlastniť majetok podľa čl. 20 Ústavy);
-	túto pripomienku považujeme za zásadnú

Pripomienka k článku II. Návrhu novely zákona o ZP:
•	body 1. a 2.
-	žiadame vypustenie týchto bodov
odôvodnenie: vypustenie týchto bodov súvisí s vyššie uvedenými pripomienkami k čl. I bodom 1. a 4. Návrhu novely zákona o ZP	

O

Z

Z

Z

Z

Z

	

N

Č

N

N

N

N

Opodstatnenosť použitia skráteného pripomienkového konania, tak ako bolo odôvodnené v predkladacej správe, potvrdil aj Úrad vlády SR.

Ustanovenie preformulované. Definícia verejného zdravotného poistenia je doplnená v zákone č. 580/2004 Z. z. cez osobitný článok návrhu zákona. V bode 1 sa vykonáva iba legislatívno technická úprava a to doplnenie slova „vykonávanie“ v časti textu“....na účely vykonávania verejného zdravotného poistenia“, ide o doplnenie ktoré vyjadruje činnosť... v tomto prípade zdravotnej poisťovne, čo lepšie vystihuje postavenie zdravot. poisťovní.... teda že sú založené na účely vykonávania verejného zdravotného poistenia.

Predkladateľ trvá na svojom návrhu, zníženie výšky výdavkov nie je v rozpore so zmluvami o ochrane a podpore investícií a neohrozí riadne vykonávanie verejného zdravotného poistenia.

Predkladateľ zotrváva na predloženom návrhu použitia prípadného kladného výsledku hospodárenia pri verejnom zdravotnom poistení, bližšie pozri aj dôvodovú správu a vyhodnotenie pripomienok napr. MS SR.

Predkladateľ zotrváva na predloženom návrhu. Bližšie pozri osobitnú časť dôvodovej správy a vyhodnotenie vyššie uvedených pripomienok (napr. MS SR)

Čl. II je prepracovaný po dohode s MF SR.

Rozpor trvá aj po uskutočnení rozporového konania.
		
ZZP SR
Dôvera ZP, a. s.
	Dôvera týmto predkladá ministerstvu doplnenie všeobecnej časti svojich pripomienok k Návrhu novely zákona o ZP zo dňa 13. júna 2007.

Vzhľadom na závažné pochybnosti o súlade Návrhu novely zákona o ZP s Ústavou SR a medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná, požiadalo Združenie zdravotných poisťovní SR renomovaných advokátov – špecialistov na ústavné právo a medzinárodnú ochranu investícií – o právne posúdenie Návrhu novely zákona o ZP. Dôvera, ako jeden z členov Združenia zdravotných poisťovní SR, sa s obsahom právnych posúdení mala možnosť oboznámiť.

Z pohľadu ústavnej konformity Návrh novely zákona o ZP posudzovali JUDr. Martin Buzinger a doc. JUDr. Radoslav Procházka, PhD., JSD.
Z právneho stanoviska Martina Buzingera vyplýva, že Návrh novely zákona o ZP:
•	je v rozpore s princípom právneho štátu, pretože neprípustným a ústavne nekonformným spôsobom zasahuje do právnej istoty súkromných zdravotných poisťovní a ich akcionárov založenej na dôvere v trvácnosť, stabilitu a racionálnosť súčasnej platnej právnej úpravy;
•	porušuje zákaz spätného (retroaktívneho) pôsobenia právnych predpisov a požiadavky ochrany legálne nadobudnutých práv, osobitne práv majetkových (vlastníckych);
•	ústavne neprípustným (neprimeraným) spôsobom zasahuje do základného práva súkromných zdravotných poisťovní podnikať a základného práva vlastniť a pokojne užívať majetok;
•	nezachováva spravodlivú rovnováhu medzi požiadavkami verejného záujmu a požiadavkami ochrany základných práv súkromných zdravotných poisťovní a odporuje zásade proporcionality.

Vo svojom právnom stanovisku sa Radoslav Procházka zapodieval navrhovaným obmedzením použitia zisku zdravotných poisťovní. Uviedol, že absencia ustanovení, týkajúcich sa použitia kladného výsledku hospodárenia vytvoreného za pôsobnosti zákona v platnom znení, zakladá nesúlad Návrhu novely zákona o ZP s čl. 20 v spojení s čl. 1 ods. 1 ústavy, t.j. s ochranou vlastníckeho práva v spojení s ochranou dôvery v nadobudnuté práva.

Hľadisku medzinárodnej ochrany investícií sa venoval medzinárodný tím právnikov pod vedením Prof. JUDr. et Mgr. Ing. Alexandra J. Bělohlávka, Dr. h. c. Závery právneho stanoviska sú jednoznačné, dovoľujeme si uviesť aspoň niektoré dôležité momenty:
•	povinnosť, aby zdravotné poisťovne boli povinné použiť vytvorený zisk na úhradu zdravotnej starostlivosti, sa prakticky rovná vyvlastneniu ziskov bez náhrady a zároveň je porušením požiadavky na nestranné a spravodlivé zaobchádzanie vyplývajúcej z medzinárodných zmlúv o ochrane investícií;
•	obmedzenie výdavkov na prevádzkové činnosti je porušením zákazu prijímať neprimerané opatrenia aj porušením povinnosti nestranného a spravodlivého zaobchádzania;
•	zákaz odplatného prevodu poistného kmeňa je porušením zákazu obmedzovať investorov pri používaní a dispozícii s investíciami prijímaním neprimeraných opatrení;
•	navrhovaná úprava svojou povahou napĺňa znaky tzv. nepriameho, plazivého vyvlastnenia, pričom štát nakladanie s majetkom nielen obmedzuje, ale navyše ukladá investorovi v rozpore so zákonom povinnosti (spravovať pri výkone verejného zdravotného poistenia verejné prostriedky), a to bez akejkoľvek odmeny.
Medzinárodný tím právnikov k možnému finančnému rozsahu zodpovednosti Slovenskej republiky, ak bude Návrh novely zákona o ZP schválený parlamentom, uviedol: „V případě iniciace sporu je pak důležité, jaká by mohla být případná náhrada za způsobenou škodu ze strany Slovenského státu. Vzhledem k tomu, že zahraniční investoři se budou moci domáhat náhrady v rámci mezinárodního rozhodčího řízení, Slovensko se nemůže vyhnout plnění závazku nahradit investorům škodu a ztráty, jež přijetím této zvažované úpravy neodvratně vznikne. Vzhledem k tomu, že zatím není k dispozici dostatek informací, aby bylo možno učinit kvalifikovaný odhad této finanční odpovědnosti, je velice pravděpodobné, že tato částka bude velmi vysoká a může dosahovat až astronomických částek. Je tedy nasnadě, zda navrhovaná úprava ve skutečnosti slouží veřejnému zájmu, který je jedním z předpokladů vyvlastnění samotného. Finanční odpovědnost je však jen jedním z druhů odpovědnosti, s níž je nutno počítat, když nelze opominout rovněž významné poškození pověsti Slovenské republiky jako země s příznivým investičním prostředím.“	O	N	Dodatok k pripomienkam. Predkladateľ trvá na vyhodnotení vyššie uvedených pripomienok.

Rozpor trvá.		
VšZP, a. s. 	I. K bodu 3   - § 6a  ods. 1. – text návrhu navrhujeme nahradiť týmto textom:
„3. § 6a znie:
§ 6 a Výdavky na prevádzkové činnosti zdravotnej poisťovne
(1) Zdravotná poisťovňa môže v príslušnom kalendárnom roku vynaložiť na prevádzkové činnosti zdravotnej poisťovne výdavky najviac do výšky 3 % z úhrnu poistného za príslušný kalendárny rok (ďalej len „ročný úhrn“).
(2) Výdavky na prevádzkové činnosti zdravotnej poisťovne podľa odseku 1 sú:
a) výdavky súvisiace so správou a zabezpečením činnosti zdravotnej poisťovne pri vykonávaní verejného zdravotného poistenia (§ 6), 
b) výdavky vynaložené na splátky úrokov z úverov alebo pôžičiek, ak zdravotná poisťovňa použila úver alebo pôžičku na úhradu výdavkov podľa písmena a).
(3) Výdavky na prevádzkové činnosti zdravotnej poisťovne podľa odseku 1 nie sú:
a)úhrada za zdravotnú starostlivosť,
b)
c) príspevok na činnosti operačných stredísk tiesňového volania záchrannej zdravotnej služby (§ 8a),
d) príspevok na činnosť úradu (§ 30),
e) preplatok z ročného zúčtovania poistného, 18b), vrátane odvedenej dane z príjmu za platiteľa
f)úhrada záväzku z mesačného prerozdeľovania preddavkov na poistné, 18c)
g)úhrada záväzku z ročného prerozdeľovania poistného, 18d)
h) 
i) dane a poplatky odvádzané do štátneho rozpočtu,
j) úhrady za činnosť úradu ( § 31),
k) úhrada za trovy právneho zastupovania a konania týkajúca sa verejného zdravotného poistenia,
l) úhrady penalizačných faktúr za oneskorenú úhradu zdravotnej starostlivosti
m) úhrada za elektronický zdravotný preukaz.
(4) Ročný úhrn podľa odseku 1 sa vypočíta ako súčet preddavkov na poistné18f) splatných v príslušnom kalendárnom roku, nedoplatkov z ročného zúčtovania poistného18g) splatných v príslušnom kalendárnom roku a úrokov z omeškania18h) splatných v príslušnom kalendárnom roku znížený o preplatky z ročného zúčtovania poistného18b) splatné v príslušnom kalendárnom roku. Do ročného úhrnu zdravotné poisťovne pripočítajú /odpočítajú prerozdeľovanie preddavkov na poistné a pripočítajú/ odpočítajú ročné prerozdeľovanie poistného.
(5)Ustanovenia odsekov 1 až 4 sa nevzťahujú na použitie
a) vlastných zdrojov zdravotnej poisťovne pri zabezpečení minimálnej miery platobnej schopnosti (§ 14), 
b) peňažných prostriedkov, ktoré zdravotná poisťovňa získala v príslušnom kalendárnom roku z predaja nepotrebného majetku zdravotnej poisťovne,
c) peňažných prostriedkov zodpovedajúcich kladnému rozdielu medzi sumou rovnajúcou sa 3 % z ročných úhrnov za minulé obdobia a výdavkami na prevádzkové činnosti zdravotnej poisťovne vynaloženými za minulé obdobia; minulými obdobiami sú kalendárne roky, ktoré predchádzajú príslušnému kalendárnemu roku,
d) 
e) peňažných prostriedkov získaných za vydanie výpisu z účtu poistenca,
f) peňažných prostriedkov získaných z úrokov termínovaných vkladov, resp. iných foriem úložiek.

Odôvodnenie:
Poistenci štátu predstavujú pre každú zdravotnú poisťovňu najväčší objem prevádzkovej práce. Je preto potrebné, aby sa objem finančných prostriedkov na prevádzku zdravotnej poisťovne tvoril aj z prerozdelenia poistného. Za tým účelom je potrebné v ods. 4 aj novo zadefinovať z čoho sa ročný úhrn vypočíta. 
Z dôvodu „čistoty“ obsahu pojmu výdavky na prevádzkové činnosti zdravotnej poisťovne je potrebné z odseku 3 vypustiť text písmen „b“ a  „h“, ktoré nie sú výdavkami a doplniť o nové písmená „j“, „k“, „l“ a „m“, ktoré poisťovni vznikajú len v súvislosti s výkonom zdravotného poistenia a netýkajú sa prevádzky zdravotnej poisťovne. V odseku 5 je potrebné vypustiť písmeno „d“, pretože na základe vyhlášky č. 207/2007 Z.z., ktorá nadobudla účinnosť 1.5.2007 Z.z. sa európske preukazy vydávajú bezplatne. Zároveň navrhujeme doplniť ďalšie príjmy, ktoré neboli určené na čo ich je možné použiť. 
K bodu č 4. § 15 ods. 2 v písmene b) zmeniť text za slovami „... môže zdravotná poisťovňa  použiť“ takto „na tvorbu rezervného fondu do výšky stanovenej zákonom a fondu tvoreného zo zisku na úhradu zdravotnej starostlivosti“.
Odôvodnenie:  
Navrhovaná zmena je potrebná z dôvodu dodržania zákona, ktorý prikazuje zdravotnej poisťovni tvoriť rezervný fond a až po jeho vytvorení sa môže zisk použiť na úhradu zdravotnej starostlivosti. Keďže podľa účtovníckych postupov sa zisk môže použiť len prostredníctvom fondov, je vhodné, aby sa aj v tomto ustanovení poučila terminológia z účtovníctva a v spojení „...a fondu tvoreného zo zisku na úhradu zdravotnej starostlivosti“.
 K článku  III  navrhujeme nový text:
„Tento zákon nadobúda účinnosť dňom vyhlásenia okrem čl. I bod 3, ktorý nadobúda účinnosť 1.januára2008.“
Odôvodnenie:
Navrhuje sa postupná účinnosť zákona, nakoľko zdravotné poisťovne v tomto roku sa riadia obchodno-finančným plánom a rátajú s vyššou správnou réžiou ako 3 %.

II. VšZP navrhuje, aby predložený návrh zákona bol doplnený ešte o:
1. V § 10 ods.1 písm. b)  termín „ 30. júna  „nahradiť“  termínom „31. októbra“

Odôvodnenie:
Výber audítora sa realizuje niektorou z metód VO, a je úplne zbytočné realizovať tento výber do 30.6. daného roka, za ktorý sa audit vykonáva, lebo reálne nastupuje audítor na výkon auditu najskôr v mesiaci november, december . Takže termín 31. október je plne postačujúci. Ak by niektorá ZP chcela realizovať audit a výber z rôznych dôvodov skôr môže, veď termín 31. október je ako hraničný, a pre štandardný proces výkonu auditu ako plne postačujúci pre výber audítora. 
2. V § 11 ods. 1 vypustiť písmeno c) plán činnosti zdravotnej poisťovne........
Odôvodnenie:
Táto povinnosť je nad rámec harmonogramu tvorby rozpočtu verejnej správy. Prvýkrát sa plán činnosti predkladá vo februári a do 30.6. nie sú poisťovni známe žiadne nové skutočnosti.

3. V § 11 ods. 10 zmeniť termín  „15. augusta“ na „1. decembra“,  
Odôvodnenie: 
V súčasnom znení zákona stanovený termíne „do 15. augusta“ je zostavovanie rozpočtu len fikcia, nakoľko poisťovňa nemá reálny údaj o počte poistencov, Úrad má povinnosť poskytnúť ZP písomne informáciu o prijatí, dátume a čase prijatia prihlášky, alebo potvrdení prihlášky z inej ZP pri zmene zdravotnej poisťovne do 31.10.
 
4. Doplniť nové ustanovenie § 86d) tohto znenia:
„§ 86d
Povinnosť použiť  kladný hospodársky výsledok pri verejnom zdravotnom poistení na úhradu zdravotnej starostlivosti je zdravotná poisťovňa povinná po prvýkrát splniť podľa § 15 ods.2 zákona  v roku 2008 za hospodársky rok 2007 “. 
Odôvodnenie:
Navrhuje sa prechodné ustanovenie, aby sa zabránilo retroaktivite v povinnosti naloženia s kladným hospodárskym výsledkom. Prioritou je vyrovnané hospodárenie zdravotných poisťovní, kladný hospodársky výsledok za rok 2007 môže byť známy až v roku 2008, preto zákon nemôže obmedziť naloženie s kladným hospodárskym výsledkom dosiahnutým v tomto roku za hospodársky rok 2006, ale môže tak urobiť do budúcna.
	
O

O

O

O

O

O

O

	
N

N

N

N

N

N

A

	
Pripomienka ide nad rámec novely zákona.

Predkladateľ trvá na svojom návrhu. 

Pripomienka ide nad rámec novely zákona

Pripomienka ide nad rámec novely zákona

Pripomienka ide nad rámec novely zákona

Pripomienka ide nad rámec novely zákona

Text bol doplnený

		
Európska ZP, a. s.	Európska zdravotná poisťovňa, a.s. k predmetnému návrhu zákona uplatňuje tieto 
I. zásadné pripomienky
1.	k bodu 1.  § 2 odsek 1 je zmätočný.
Odôvodnenie:  „ zdravotná poisťovňa (zle umiestnený odkaz) ..........., ktorá vykonáva verejné zdravotné poistenie ako činnosť vo verejnom záujme, pri ktorej spravuje verejné prostriedky. Podľa § 2 písm. a) zákona č. 523/2004 Z.z. verejnými prostriedkami sú finančné prostriedky s ktorými hospodária právnické osoby verejnej správy. V ďalšej vete sa uvádza, že zdravotná poisťovňa má právnu formu akciovej spoločnosti s odkazom na § 56 ods. 1 Obchodného zákonníka. V tomto ustanovení sa uvádza, že akciová spoločnosť môže byť založená aj za iným účelom, ak to osobitný predpis nezakazuje. Uvedené zvádza k výkladu, že ide o typ akciovej spoločnosti, ktorá je právnickou osobou verejnej správy a vykonáva verejné zdravotné poistenie ako činnosť vo verejnom záujme. Podľa nášho názoru nemožno použiť vo veci ustanovenie §3 ods. 1 zákona č. 523/2004 Z.z. podľa ktorého subjektmi verejnej správy sú právnické osoby zapísané v registri organizácií vedenom Štatistickým úradom Slovenskej republiky a zaradené vo verejnej správe v súlade s jednotnou metodikou platnou pre Európsku úniu, a to v ústrednej správe, v územnej samospráve, vo fondoch sociálneho poistenia a fondoch zdravotného poistenia. Toto znenie platilo podľa nášho názoru pre zákon č. 273/1994 Z.z., kde platilo fondové hospodárenie zdravotných poisťovní, pre všetky poisťovne v obdobnom režime ako bol upravený pre verejnoprávnu Všeobecnú zdravotnú poisťovňu. 
	Ďalej upozorňujeme, že stále je sporný názor na poistné, ktoré príde do zdravotnej poisťovne, či ide o verejné prostriedky.
	Stále platí, že zdravotná poisťovňa, a.s. je podnik a nie subjekt verejnej správy. 

    2. k bodu 3. obmedzenie výdavkov na prevádzkové činnosti zo 4 % na 3 % nemá racionálny základ. Nezmyselné je odôvodnenie, napríklad ak porovnáme počet poistencov VšZP a EZP. EZP mala 2 poistencov a od októbra 2006 9 poistencov. To znamená, že jej náklady na jej prevádzku nemohli byť 3,67 % z úhrnu poistného pred prerozdelením poistného za príslušný kalendárny rok ako mala VšZP. Znova predkladateľ zákona porovnáva neporovnateľné a čísla uvedené v dôvodovej správe sú použité účelovo. 

3.	k bodu 4. s navrhovaná úprava je zmätočná. 
V § 6 ods. 14 zákona č. 581/2004 je uvedené, že zdravotná poisťovňa môže uzatvárať zmluvy o individuálnom zdravotnom poistení za podmienok ustanovených osobitným predpisom s odkazom na  zákon č. 95/2002 Z.z. o poisťovníctve a o zmene a doplnení niektorých zákonov. Navrhovaná právna úprava zakladá nepriamu novelizáciu zákona o poisťovníctve. 

     4. k bodom 5. a 6. Zakladajú rozpor s Ústavou SR ako aj s Článkom 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Odôvodnenie uvádzame nižšie.

    5. k bodu č. 7. pri navrhovanej konštrukcii § 85d bude založený ďalší „Veriteľ, a.s.“ ?  Dôvodová správa k návrhu úpravy nevysvetľuje cieľ úpravy. 

    6. K Čl. II. navrhovaná zmena súvisí s návrhmi na zmenu zákona č. 581/2004 Z.z. 

II. Ďalšie zásadné pripomienky

1.	Navrhovanými zmenami má predkladateľ návrhu zákona za cieľ označiť zdravotné poisťovne za subjekty verejnej správy a odvody na verejné zdravotné poistenie majú podľa navrhovateľa charakter „ďalšej dane“, ktorá je súčasťou štátneho rozpočtu v súlade so zákonom o rozpočtových pravidlách. Tieto úvahy považujeme za nesprávne, pretože nie všetko čo povinne platíme je daňou. Ak by sme odvod poistného na verejné zdravotné poistenie chápali ako ďalšiu daň, potom štát platí daň sám sebe.  Štát je predsa platiteľom poistného za zákonom určený okruh osôb. Dane sa platia štátu a štát neplatí dane zdravotnej poisťovni ale odvádza poistné ako každý iný platiteľ poistného za svojich poistencov. 
2.	Podľa Článku 1 Protokolu č. 1 k Dohovoru, ktorý znie: „Každá fyzická alebo právnická osoba má právo pokojne užívať svoj majetok. Nikoho nemožno zbaviť jeho majetku s výnimkou verejného záujmu a za podmienok, ktoré ustanovuje zákon a všeobecné zásady medzinárodného práva. 
Predchádzajúce ustanovenie nebráni právu štátu prijímať zákony, ktoré považujú za nevyhnutné, aby upravili užívanie majetku v súlade so všeobecným záujmom a zabezpečili platenie daní a iných poplatkov alebo pokút.“.
	Podľa výkladu štrasburského súdu tento článok pozostáva z troch pravidiel. Prvé pravidlo všeobecnej povahy vyjadrené v prvej vete prvého odseku predstavuje princíp pokojného užívania majetku. Druhé pravidlo nachádzajúce sa v druhej vete toho istého odseku vyjadruje možnosť zbavenia majetku pri splnení určitých podmienok. Tretie pravidlo obsiahnuté v druhom odseku priznáva štátu okrem iného možnosť upraviť užívanie majetku v súlade so všeobecným záujmom na základe zákonov, ktorých prijatie považuje pre tieto účely za potrebné. Podľa výkladu, súd potom skúma, či sa na posudzovanú konkrétnu situáciu vzťahujú druhé dve pravidlá a až následne, či je namietaná situácia v súlade s prvým pravidlom. Podľa výkladu súd týmto sleduje, či namietaný zásah bol v súlade so spravodlivou rovnováhou medzi verejným záujmom a požiadavkou ochrany individuálnych práv. 
	V tejto súvislosti si môžeme položiť otázku, a asi by ju položil aj súd Slovenskej republike, ako v tejto veci odôvodnil verejný záujem. Napr. prečo jedna verejnoprávna zdravotná poisťovňa je vo verejnom záujme a nie pluralita zdravotných poisťovní, keď v roku 2004 bolo vo verejnom záujme niečo iné ako v roku 2007.
	V dôvodovej správe k návrhu zákona ani v materiáloch predložených vláde SR nebol verejný záujem zadefinovaný, vysvetlený. Túto skutočnosť považujeme za najslabšie miesto návrhu právneho predpisu.
		Pojem „majetok“ vykladajú štrasburské orgány ochrany práva v porovnaní s pojmom „užívanie“ oveľa extenzívnejšie. Základným limitujúcim faktorom je však jeho súkromnoprávny charakter. V prípade splnenia podmienky súkromnoprávneho charakteru majetku štrasburské orgány ochrany práva vykladajú jeho pojem autonómne, to znamená, že klasifikácia vo vnútroštátnom práve má len druhotný význam.
	Vo výklade k citovanému článku sa uvádza, že ochrana pred zbavením majetku nie je absolútna, ale štrasburské orgány ochrany práva toto výnimočné opatrenie posudzujú z pohľadu existencie verejného záujmu, spravodlivého vyrovnania vo vzťahu k odškodneniu a dodržaniu procesných pravidiel.
	Z uvedeného vyplýva, že predkladateľ návrhu zákona, ktorým je ministerstvo zdravotníctva o Dohovore .... nevie, alebo účelovo o ňom mlčí. Je isté, že návrh zákona sa dotkne všetkých zdravotných poisťovní a následne aj poskytovateľov zdravotnej starostlivosti, pretože jeho prijatím skončí konkurencia vo verejnom zdravotnom poistení aj keď predkladateľ tvrdí, že neexistuje, skutočnosť je iná. 
	Európska zdravotná poisťovňa, a.s. zároveň nesúhlasí, že návrh zákona nevyvolá nárok na štátny rozpočet. Možno predkladateľ počíta s tým, že rozhodnutia vo veci nárokov pred súdmi padnú až o niekoľko rokov avšak ak by došlo k vyvlastneniu majetku zdravotných poisťovní, o náhrade sa musí rozhodnúť zároveň s vyvlastnením s poukazom na uvedené vyššie. 
	Zároveň je nezmyslom tvrdenie, že terajší model poistného systému je nefunkčný, pretože ešte nemohol ukázať svoju skutočnú funkčnosť za jeden rok avšak je notoricky známe, že nefungoval systém pred zdravotníckou reformou. Európska zdravotná poisťovňa, a.s. sa domnieva, že chyby vyvolané nekvalitným legislatívnym spracovaním reformných zákonov sa dajú postupne odstrániť a preto žiada aby predkladateľ svoj návrh zákona stiahol z legislatívneho procesu.   

Z

Z

Z

Z

Z

Z

Z

Z	

A

N

N

N

N

N

A

N	

Text bol prepracovaný 

Zdravotné poisťovne nie sú založené za účelom podnikania a tvorby zisku, ale v súlade so znením § 2 ods. 1 zákona č. 581/2004 Z. z. na účely vykonávania verejného zdravotného poistenia, pričom podmienky za ktorých sa vykonáva verejné zdravotné poistenie ustanovuje práve tento zákon (581/2004 Z.z.)

Predkladateľ trvá na svojom návrhu, zníženie výšky výdavkov nie je v rozpore so zmluvami o ochrane a podpore investícií a neohrozí riadne vykonávanie verejného zdravotného poistenia.

Predkladateľ trvá na svojom návrhu

Text bol upravený po dohode s MF SR

Týka sa aj pripomienok k bodom 5,  6 a 7
Zdravotné poisťovne (akciové spoločnosti) sú zaradené medzi subjekty verejnej správy, ktoré hospodária s verejnými prostriedkami. Nie je možné hovoriť o zásahoch do vlastníckych práv, nakoľko pri zdravotných poisťovniach je potrebné jednoznačne rozlišovať vykonávanie verejného zdravotného poistenia a (prípadne) vykonávanie individuálneho zdrav. poistenia, ktoré svojim charakterom je čisto komerčná záležitosť každej zdravotnej poisťovne, pričom štát ako regulátor a zodpovedný subjekt za vykonávanie verejného zdravotného poistenia nemá ambíciu zasahovať do tejto činnosti a ani regulovať spôsob akým zdravotná poisťovňa použije výnosy zo svojej komerčnej činnosti
Vykonávanie verejného zdravotného poistenia je plne regulované zákonom č. 581/2004 Z. z., všetky subjekty, ktoré vykonávajú verejné zdrav. poistenie musia rešpektovať pravidlá ustanovené týmto zákonom, skutočnosť, že sa ustanovuje nové pravidlo (bez retroaktivity) pre subjekty, ktoré vykonávajú ver. zdrav. poistenie, nemôže byť považované za nepriame alebo priame porušenie zmlúv o ochrane investícií. Zdravotné poisťovne sú špecifickými akciovými spoločnosťami, ktorých postavenie sa plne odvíja od zákonom č. 581/2004 Z. z. stanovených podmienok. 
Zdravotná poisťovňa (akciová spoločnosť) môže vykonávať verejné zdravotné poistenie jedine po získaní povolenia na jeho vykonávanie, pričom musí splniť podmienky ustanovené zákonom č. 581/2004 Z. z., takisto môže svoju činnosť vykonávať jedine v súlade s týmto zákonom. Získaním tohto povolenia je („zjednodušene povedané“) zdrav. poisťovňa oprávnená prijímať poistné (finančné prostriedky, ktoré majú charakter verejných prostriedkov) a na druhej strane je povinná uhrádzať pre účastníkov verejného zdravotného poistenia – poistencov) zdravotnú starostlivosť. Podľa nášho názoru pri takomto právnom prostredí (aj napriek jeho zmenám – balík „reformných zákonov“ v zdravotníctve) nie je možné považovať dosahovanie zisku za „legitímnu nádej“ zdravotných poisťovní. Od začiatku vzniku zdravotného poistenia v Slovenskej republike je zdravotné poistenie postavené na všeobecne akceptovaných princípoch – verejný záujem, solidarita a podobne., ktoré sú nespochybniteľné minimálne v rámci Európy. Tieto princípy neboli spochybnené ani prijatím „reformných zákonov“ – iba na základe domnienky (že „motivácia tvoriť zisk“ v zdravotníctve vyrieši všetky „neduhy“ tohto rezortu) sa zmenilo postavenie zdravotných poisťovní – bola im povinne nanútená forma akciových spoločností. Pričom sa predpokladalo, že princípy „trhového hospodárstva“ (najmä dosahovanie zisku zdravotnými poisťovňami z verejných zdrojov) zastaví zadlžovanie zdravotníctva ako celku Ako sa však ukazuje táto domnienka nebola správna a aplikácia štandardných trhových princípov v oblasti zdravotníctva nepriniesla želaný efekt – systém zdravotníctva sa naďalej zadlžuje, pričom sa v celom systéme vytvorila nerovnováha prejavujúca sa na jednej strane kladnými výsledkami hospodárenia na strane zdravotných poisťovní a na druhej strane neustálym zadlžovaním poskytovateľov zdravotnej starostlivosti (najmä poskytujúcich ústavnú zdravotnú starostlivosť), pričom týmto poskytovateľom nie sú zo strany zdrav. poisťovní uhrádzané ani ekonomicky oprávnené náklady za poskytnutú zdrav. starostlivosť.. 

Na záver možno ešte poznamenať, že ako predkladateľ považujeme za predčasné uvažovať o možných žalobách resp. dokonca o možných rozsudkoch európskych súdov

Rozpor trvá aj po uskutočnené rozporového konania.

BSK	1.	K bodu 2 (§ 16 ods. 5): Navrhujeme pripojiť druhú vetu v znení: „Doterajšie odseky 16 až 18 sa označujú ako odseky 15 až 17.“.
2.	K bodu 4 (§ 15 ods. 2 písm. b): Navrhujeme vypustiť záver vety v znení: „a to najneskôr do konca kalendárneho roka nasledujúceho po kalendárnom roku, za ktorý sa kladný výsledok hospodárenia vytvoril“, pretože
a)	nie je jasný dôvod na takýto postup, keďže poistné slúži na úhradu poskytnutej zdravotnej starostlivosti, ktorej rozsah v podstate nemožno plánovať,
b)	poistné je vlastne finančným fondom, ktorý sa používa na princípe solidarity (len pre potrebných a len v prípade potreby, nie za každých okolností, len aby sa prostriedky minuli,
c)	naopak, akumulácia finančných prostriedkov je žiaduca pre prípad osobitne nákladného zdravotníckeho výkonu
a ani dôvodová správa neobsahuje žiadny osobitný dôvod na navrhovaný postup.
3.	K bodu 4 osobitnej časti dôvodovej správy: Odporúčame zvážiť vypustenie slov „v plnej miere“ v tretej vete, pretože „správca“ poistného ako nevlastník finančných prostriedkov nemôže s nimi ani „v plnej miere“ ani v žiadnej inej miere (ani len obmedzene ľubovoľne) s nimi nakladať, ale vždy len v rámci svojich správcovských oprávnení (v tomto prípade daných mu zákonom).
	O

O

O	A

N

N	Bod 2 prepracovaný.

Predkladateľ trvá na predloženom návrhu. Pri vykonávaní VZP za súčasných podmienok (nedofinancovanie zdravotníckych zariadení – dohodovaní zmluvných cien zo strany zdrav. poisťovní pod ekonomicky oprávnené náklady) sa nepredpokladá neefektívne vynakladanie zdrojov VZP, naopak neustanovení ohraničenia použitia týchto prostriedkov hrozí, že zdrav. poisťovne budú tieto prostriedky kumulovať a nebudú ich využívať na zamýšľaný cieľ – úhrada zdravotnej starostlivosti pre poistencov.

Zdravotná poisťovňa ako osoba oprávnená vykonávať VZP na základe povolenia, je pri svojej činnosti limitovaná práve zákonom č. 581/2004 Z. z., preto sa nemôže správať ako „štandardná akciová spoločnosť“		
Hromadná pripomienka verejnosti (s ktorou sa stotožnilo viac ako 500 FO alebo PO)	V súlade s článkom 10 Legislatívnych pravidiel vlády, ktoré boli schválené uznesením vlády SR z 8. apríla 1997 č. 241 v znení uznesenia vlády SR z 28. septembra 2005 č. 736 týmto predkladáme túto hromadnú pripomienku k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 581/2004 Z. z. o zdravotných poisťovniach, dohľade nad zdravotnou starostlivosťou a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení zákona č. 595/2003 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov (číslo materiálu 16977/2007–OL):

V čl. I návrhu zákona vypustiť bod 1.

V čl. I návrhu zákona vypustiť bod 3. 

V čl. I nahradiť bod 4 novým znením:
„§ 15 ods. 2 znie:
„(2) Ak zdravotná poisťovňa vykonáva súčasne verejné zdravotné poistenie a individuálne zdravotné poistenie a nemocenské poistenie, je povinná
1.	zriadiť z hľadiska personálneho a organizačného oddelenú správu pre verejné zdravotné poistenie a individuálne zdravotné poistenie; oddelená správa musí byť zabezpečená tak, aby nedochádzalo k poškodeniu záujmov poistených v jednotlivých poistných druhoch, najmä aby sa výnosy v príslušnom druhu poistenia využívali iba v prospech poistených v tomto poistnom druhu, 
2.	viesť oddelenú analytickú evidenciu pre jednotlivé poistné druhy, aby sa celkové náklady a výnosy viedli osobitne pre verejné zdravotné poistenie a osobitne pre individuálne zdravotné poistenie tak, aby bolo možné hospodársky výsledok zistiť za každú činnosť samostatne; položky analytickej evidencie spoločné pre oba poistné druhy sa delia pomerne podľa podielu verejného zdravotného poistenia a individuálneho zdravotného poistenia na poisťovacej činnosti, 
3.	uviesť v prílohe účtovnej závierky údaje osobitne pre oba poistné druhy v rozsahu ustanovenom všeobecne záväzným právnym predpisom vydaným ministerstvom financií na základe osobitného zákona.34)““

Vypustiť článok II návrhu zákona.

Všetky body hromadnej  pripomienky majú charakter zásadnej pripomienky.
V prípade, že Ministerstvo zdravotníctva SR nevyhovie hromadnej pripomienke, žiadame uskutočnenie rozporového konania, na ktoré budú písomne pozvaní nižšie uvedení zástupcovia verejnosti. 
Oprávnenie zastupovať verejnosť pri rokovaní o pripomienke majú:
Ondrej Dostál, Beskydská 8, 811 05 Bratislava
Juraj Petrovič, Hlaváčikova 35, 841 05 Bratislava
Peter Gonda, Zadunajská cesta 8, 851 01 Bratislava
Peter Pažitný, Nobelova 24, 831 02 Bratislava
Tomáš Szalay, Nábrežie L. Svobodu 18, 811 02 Bratislava
Juraj Karpiš, Zvolenská 1777/4, 010 08 Žilina

Odôvodnenie:
Bod 1 článku I návrhu zákona dopĺňa súčasnú definíciu zdravotnej poisťovne ako akciovej spoločnosti založenej na účely verejného zdravotného poistenia o deklaratívne konštatovanie, že verejné zdravotné poistenie je „činnosť vo verejnom záujme“, pri ktorej poisťovňa „spravuje verejné prostriedky“. V kombinácii s bodom 4 sa tým má zdravotným poisťovniam zabrániť v tvorbe zisku. Bod 4 ukladá zdravotným poisťovniam povinnosť, že kladný výsledok hospodárenia môže zdravotná poisťovňa použiť len na úhradu zdravotnej starostlivosti. Článok II návrhu zákona predstavuje nadväzujúcu právnu úpravu zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov, ktorou majú byť od dane z príjmu oslobodené príjmy zdravotných poisťovní z verejného zdravotného poistenia. 
Bod 3 článku I návrhu zákona úpravou § 6a ods. 1 zákona č. 581 Z.z. o zdravotných poisťovniach a dohľade nad zdravotnou starostlivosťou znižuje maximálnu výšku prevádzkových nákladov zdravotných poisťovní zo 4 % na 3 % úhrnu poistného. 
Vytváranie zisku je prirodzenou súčasťou trhovej ekonomiky a aj v oblasti zdravotníctva pôsobí ako motivačný faktor, ktorý prispieva k zvyšovaniu konkurencieschopnosti jednotlivých subjektov, k zefektívneniu celého systému a k skvalitneniu poskytovaných služieb. Odmietaním zisku ministerstvo zdravotníctva ukazuje svoje nepochopenie fungovania trhovej ekonomiky a snahu o návrat do socialistických pomerov, charakteristických neefektívnym nakladaním s prostriedkami z poistných odvodov a prehlbujúcim sa zadlžovaním zdravotníctva. 
Navrhované zníženie maximálnej výšky prevádzkových nákladov zdravotných poisťovní zo 4 % na 3 % zdôvodňuje ministerstvo tvrdením, že „prax ukázala, že i tu sú ešte rezervy a výdavky je možné znížiť o ďalšie 1 %“. Pritom obmedzenie prevádzkových nákladov na 4 % platí iba od 1.1.2007 a bolo schválené na návrh ministerstva zdravotníctva v septembri 2006. V roku 2006 boli prevádzkové náklady všetkých zdravotných poisťovní, vrátane dvoch štátom kontrolovaných, vyššie ako 3 %. Z toho je evidentné, že skutočným zámerom ministerstva je aj v tomto prípade zhoršiť podmienky pre pôsobenie súkromných zdravotných poisťovní.
Oba návrhy slúžia v konečnom dôsledku základnému zámeru ministerstva zdravotníctva, ktorým je likvidácia plurality zdravotných poisťovní. Sme presvedčení, že zachovanie plurality zdravotných poisťovní, stabilných ekonomických a legislatívnych podmienok pre ich pôsobenie a konkurenčného prostredia v sektore zdravotných poisťovní je v záujme zdravotníctva i všetkých občanov Slovenskej republiky. Preto navrhujeme upraviť pripravovanú novelu zákona o zdravotných poisťovniach a dohľade nad zdravotnou starostlivosťou vyššie uvedeným spôsobom.

O

O

O

O

N

N

N

N
	Predkladateľ trvá na predloženom návrhu. bližšie pozri vyššie vyhodnotenie pripomienok (napr. MS SR, ZZP SR, ..).

Rozpor sa nepodarilo odstrániť ani na rozporovom konaní so zástupcami verejnosti k tejto pripomienke.		
HPI	Pripomienky neboli zaslané aj v elektronickej forme.
		N	Predkladateľ trvá na predloženom návrhu. bližšie pozri vyššie vyhodnotenie pripomienok (napr. MS SR, ZZP SR, ..).		
ASL SR	K BODU 3: (V § 6a ods. 1 sa číslica „4“ nahrádza číslicou „3“.)

Ide o veľmi závažný zásah do systému zdravotného poistenia. Ako poskytovatelia máme výrazný záujem na tom, aby všetky činnosti zdravotných poisťovní fungovali efektívne a dobre. V súčasnosti zdravotné poisťovne podstatne zlepšili komunikáciu s poskytovateľmi, úhrady výkonov dostávame v lehote splatnosti, a podstatne sa zlepšil aj servis pre poistencov. Výber poistného, vymáhanie poistného, vlastná činnosť poisťovne, prevádzkovanie informačného systému, komunikácia s poskytovateľmi aj s poistencami, vyžadujú dostatočné finančné prostriedky. ASL SR má vážne obavy, že fungovanie práve najväčších zdravotných poisťovní realizáciou tohto návrhu bude ohrozené. Príklady Kanady alebo Maďarska, kde náklady na činnosť zdravotných poisťovní sú veľmi nízke / 2%/ , poukazujú na závažné nedostatky v činnosti poisťovní. 
ASL SR navrhuje tento bod vypustiť, prípadne veľmi zvážiť každé zníženie čo len o 0.1%..  	O	N	Predkladateľ trvá na predloženom návrhu zníženia výdavkov na prevádzkové činnosti ZP.		

Vysvetlivky k skratkám v tabuľke:	
Z – zásadná	
O – obyčajná	
A – akceptovaná	
C – čiastočne akceptovaná	
N – neakceptovaná