Správa o výsledkoch prístupových rozhovorov
medzi Slovenskou republikou
a Organizáciou Severoatlantickej zmluvy
a návrh ďalšieho postupu

I.	Doterajšie výsledky prístupových rozhovorov

Dňa 9. a 16. decembra 2002 sa v sídle NATO v Bruseli uskutočnili dve kolá prístupových rozhovorov o členstve SR v NATO, kde sa SR prihlásila k záväzkom v oblasti politickoekonomickej, obrannovojenskej, zdrojov, ochrany utajovaných skutočností NATO a právnych otázok spojených s pristúpením SR k právnemu acquis NATO. Delegáciu SR na oboch kolách prístupových rozhovoroch v zmysle poverenia vlády SR z 13. novembra 2002 viedol štátny tajomník MZV SR I. Korčok, za stálej účasti štátneho tajomníka MO SR Rastislava Káčera. Priebežnú správu o priebehu a výsledkoch prístupových rozhovorov Slovenskej republiky o členstve v Organizácii Severoatlantickej zmluvy schválila vláda SR vo svojom uznesení č. 36 dňa 15. januára 2003.

Súčasťou 2. kola prístupových rozhovorov bol aj návrh NATO týkajúci sa výšky percentuálneho príspevku SR do spoločných rozpočtov NATO. Vláda SR tento navrhovaný podiel schválila svojím uznesením č. 41 dňa 15. januára 2003 vo vyhradenom materiáli z dôvodu požiadavky NATO nezverejňovať výšky podielov do podpisu prístupových protokolov v Aliancii dňa 26. marca 2003.

	Návštevy NATO tímov na Slovensku, 17. – 24. 1. 2003:

Prístupové rozhovory pokračovali v januári 2003 sériou návštev NATO tímov už ku konkrétnym oblastiam prípravy SR na členstvo v NATO, pričom sa vychádzalo z piatich kapitol Akčného plánu pre členstvo v NATO (MAP - Membership Action Plan) a Ročného národného plánu prípravy SR na členstvo v NATO na rok 2003, ktorý schválila vláda SR vo svojom uznesení č. 994 dňa 4. septembra 2002.

Dňa 17. januára 2003 sa uskutočnila na Slovensku návšteva predstaviteľa Ekonomického direktoriátu NATO Gérarda Maleta. Návšteva bola venovaná ekonomickým otázkam a otázkam zdrojov (3. kapitola MAP). G. Malet sa počas svojej návštevy stretol s predstaviteľmi NBS, MH SR a MF SR. 
G. Malet sa zaujímal o aktuálne výsledky ekonomiky SR za uplynulý rok, uskutočnené reformy v tejto oblasti, ako aj proces privatizácie. Prediskutovaná bola konkrétne oblasť rozvoja podnikateľského prostredia, oblasť prijímaných ekonomických reforiem v súvislosti so sociálnou politikou, dôchodkovým zabezpečením a problémom nezamestnanosti, spôsob ďalšieho pokračovania privatizácie, oblasť účinných opatrení prijímaných v SR na zníženie korupcie a forma realizovaných opatrení na zníženie nedostatkov v  exportnej politike. Osobitne sa zaujímal o udržateľnosti výdavkov na obranu. Predstavitelia SR sa odvoali na platné uznesenie vlády SR č. 604/2002, ktorým sa vláda SR zaviazala udržať obranné výdavky na úrovni 2% HDP od roku 2003. G. Malet sa ďalej zaujímal, ako môže deficit štátneho rozpočtu ovplyvniť stanovenú výšku 2% HDP na obranné výdavky a ako sú jednotlivé ministerstvá zabezpečené personálne tak, aby boli úlohy plnené v súlade so zákonom č. 241/2002 Z. z. o ochrane utajovaných skutočností. 

	V dňoch 21. - 22. januára 2003 sa uskutočnila návšteva predstaviteľa Úradu právneho poradcu generálneho tajomníka NATO Eddie Groenena, ktorý sa stretol s predstaviteľmi MO SR, MZV SR a zástupcov vojenskej obvodnej prokuratúry. Predmetom rokovaní boli právne otázky spojené s prístupovým procesom Slovenskej republiky do NATO (5. kapitola MAP).
Predstaviteľ NATO detailne objasnil požiadavky spojené s prípravou na ratifikovanie viacerých dokumentov NATO v SR po získaní členstva v Aliancii. Zaujímal sa konkrétne o legislatívnu pripravenosť SR plniť záväzky vyplývajúce z budúcich rozhodnutí Severoatlantickej rady, ako aj na kompatibilitu legislatívy SR s právnymi štandardmi NATO. Predmetom rozhovorov bola tiež problematika legislatívneho procesu pristúpenia SR k medzinárodným zmluvám najmä z pohľadu lehôt a trvania celého procesu. Predstavitelia SR informovali, že vláda SR vo svojom uznesení č. 36 z 15. januára 2003 uložila MO SR, MZV SR a NBÚ vykonať do 31. mája 2004 všetky potrebné opatrenia na pristúpenie SR k ďalším dokumentom tvoriacim právne acquis NATO tak, aby tento proces bol ukončený do 6 mesiacov od pristúpenia SR k Severoatlantickej zmluve.

V dňoch 22. - 24. januára 2003 navštívil SR početný tím NATO pre obrannovojenské otázky (2. kapitola MAP), ktorý viedol zástupca námestníka generálneho tajomníka NATO pre obranné plánovanie a operácie Holger Pfeiffer. Počas návštevy SR sa vedúci tímu NATO stretol osobitne so zástupcami MO SR, MZV SR a Výborom NR SR pre obranu a bezpečnos.
Hlavnou úlohou rokovaní na MO SR bolo posúdenie a finalizácia hodnotiacej správy o pokroku SR v príprave na členstvo v NATO. Podkladom na vypracovanie správy bol dokument Prehľad celkovej interoperability Partnerstva za mier na rok 2002. NATO tím hodnotil stav reformy Ozbrojených síl SR a stav pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v NATO v obrannovojenskej oblasti. Zároveň bol prediskutovaný časový plán plnenia reforiem v oblasti obrannej a vojenskej a možnosti zapojenia sa SR do agendy zameranej na zvýšenie obranných schopností Aliancie.
Predmetom rozhovorov bolo i plnenie, revízia a prehodnotenie Partnerských cieľov SR, respektíve ich obsahová a časová vyváženos spolu s ich prepojením na nové bezpečnostné hrozby a riziká. Osobitne bol prerokovaný časový plán dokončenia reformy Ozbrojených síl SR. Výsledkom rozhovorov bol návrh hodnotiacej správy, ktorá bola prerokovaná dňa 17. februára 2003 vo Výbore NATO pre hodnotenie obrany.

V dňoch 22. – 24. januára 2003 sa uskutočnila návšteva tímu Bezpečnostného úradu NATO (NATO Office of Security - NOS) pod vedením zástupkyne riaditeľa NOS Bridget Austinovej, ktorá sa osobitne stretla so zástupcami NBÚ, MZV SR, MO SR, SIS a Výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť.
Hlavným účelom návštevy tímu NATO bolo zhodnotenie doterajších krokov prijatých v rámci prístupového procesu v oblasti ochrany utajovaných skutočností (4. kapitola MAP), identifikácia nedostatkov, ako aj prekonzultovanie ďalších krokov v oblasti ochrany utajovaných skutočností. Počas návštevy bol tím NATO informovaný o doteraz uskutočnených krokoch v oblasti ochrany utajovaných skutočností a vytvorených potrebných personálnych a organizačných podmienok na NBÚ na zabezpečenie výkonu previerok osôb v súlade so zákonom, vykonávacími predpismi a minimálnymi požiadavkami NATO. 
Predstavitelia NBÚ vysvetlili dôvody a základné body pripravovanej novelizácie zákona č. 241/2001 Z. z o ochrane utajovaných skutočností, ktorá rešpektuje bezpečnostné dokumenty Aliancie a legislatívu EÚ. B. Austinová osobitne zdôraznila, že v čase pristúpenia SR ku Severoatlantickej zmluve, musí byť SR schopná deklarovať, že dokáže preveriť potrebný počet osôb v súlade so štandardami NATO. Podľa NATO má SR vytvorený legislatívny rámec pre dostatočnú ochranu utajovaných skutočností, potrebné je však prijať súvisiace legislatívne opatrenia na plnú implementáciu už vytvoreného rámca a zabezpečiť plnú implementáciu a fungovanie systému ochrany utajovaných skutočností.

	Zasadnutie posilneného Vyššieho politického výboru NATO a SR, 13. 2. 2003:

Dňa 13. februára 2003 sa v Bruseli uskutočnilo zasadnutie posilneného Vyššieho politického výboru NATO (SPC(R)) a SR. Rokovanie viedol námestník generálneho tajomníka NATO pre politické otázky G. Altenburg. Slovenskú delegáciu viedol štátny tajomník MZV SR I. Korčok. Rokovania sa zúčastnil aj štátny tajomník MO SR R. Káčer a štátny tajomník MH SR L. Pomothy, spolu so zástupcami ďalších orgánov štátnej správy participujúcimi na prístupovom procese SR do Severoatlantickej aliancie (MV SR, MF SR, NBÚ, SIS, MK SR, MŠ SR, MDPaT SR, SŠHR).
Predmetom rokovania bol návrh časového plánu plnenia reforiem, ktorý po schválení vo vláde SR bude predstavovať jednostranný záväzok SR voči Aliancii ako súčasť prípravy na plné prevzatie záväzkov a povinností vyplývajúcich z členstva v NATO. Predložený návrh časového plánu realizácie reforiem bol vypracovaný Vládnym výborom PRENAME a odsúhlasený členmi Vládneho výboru na úrovni štátnych tajomníkov dňa 5. februára 2003. Do Aliancie bol návrh zaslaný dňa 6. februára 2003 a ešte pred odovzdaním bol neformálne prekonzultovaný s Medzinárodným sekretariátom NATO a predstaviteľmi vybraných delegácií členských krajín NATO.
	Členské štáty Aliancie vo svojich vystúpeniach ocenili predložený návrh časového plánu plnenia reforiem a zdôraznili, že ide o jednostranný národný záväzok SR a ich pripomienky majú charakter odporúčaní. Niektoré delegácie už pred samotným zasadnutím poskytli SR písomné pripomienky. Počas samotnej diskusie sa členské štáty NATO osobitne zaujímali najmä o:
•	stav podpory verejnej mienky – prečo klesá a ako chce vláda SR riešiť tento stav;
•	situáciu okolo možného vypísania referenda o vstupe SR do NATO;
•	zlepšenie postavenia Rómov v spoločnosti –finančné krytie projektov, pripravované kroky vlády SR;
•	aktivity verejného ochrancu ľudských práv;
•	predpokladaný obsah zákona o financovaní menšinových kultúr;
•	plánoch vlády SR na boj s korupciou – vytvorenie a zabezpečenie nového odboru ÚV SR a špeciálneho prokurátora pre boj s korupciou, vrátane súvisiacej legislatívy;
•	politiku exportu zbraní a systém licencovania; 
•	o plány vlády SR na ukončenie privatizácie;
•	zapojenie SR do boja proti terorizmu;
•	schopnosť vlády SR garantovať 2% HDP na obranu;
•	skvalitnenie systému vojenského vzdelávania a výcviku;
•	hlavné modernizačné projekty ozbrojených síl,
•	nedostatkové alebo špecializované obranné kapacity ponúkané SR,
•	nakladanie s vyradeným vojenským materiálom a nepotrebným nehnuteľným majetkom;
•	sociálne dosahy znižovania počtov Ozbrojených síl SR;
•	pripravovanú novelu Zákona o ochrane utajovaných skutočností.

	Zasadnutie Výboru NATO pre hodnotenie obrany (DRC) a SR, 17. 2. 2003:

Predmetom rokovania bolo hodnotenie stavu a plánovania obrany SR, ktorého návrh bol vypracovaný na základe rokovaní NATO Teamu  v januári 2003. SR bola na zasadnutí hodnotená už ako de facto členská krajina Aliancie.
Členské krajiny Aliancie sa vo svojich otázkach zameriavali najmä na zisťovanie stavu plánovania zdrojov pre dokončenie reformy štruktúry ozbrojených síl SR, vrátane zabezpečenia dostatočného počtu a výcviku personálu, udržiavanie rovnováhy rozdelenia obranného rozpočtu tak, aby neboli ohrozené tri priority reformy (personálny manažment, jazyková príprava, modernizácia).
	Výbor konštatoval, že SR postupuje správne pri reforme svojich ozbrojených síl a  vyzdvihol vytváranú štruktúru Ozbrojených síl SR obsiahnutú v modeli 2010. Členské krajiny zvlášť ocenili modernizáciu teritoriálnych síl. Výbor vyzval na pokračovanie redukcie početných stavov ozbrojených síl, techniky a zabezpečenia. Zvlášť boli zdôraznené otázky udržateľnosti rozpočtu na obranu, odchodu vyškolených profesionálnych vojakov z Ozbrojených síl SR, otázka modernizácie bojových lietadiel MiG-29 vrátane zabezpečenia ich zamýšľanej modernizácie a subdodávok, znižovanie počtu vojenských základní a výcvikových priestorov. V oblasti personálneho manažmentu bola SR upozornená na súčasné nevyhovujúce legislatívne pokrytie týkajúce sa odchodu profesionálov z ozbrojených síl.

II.	Návrh ďalšieho postupu

	a) Zaslať Letter of Intent ministra zahraničných vecí SR spoločne s prílohou -  časovým plánom plnenia reforiem ako prílohou listu najneskôr do 25. marca 2003.
	Cieľom predmetného listu (príloha č. 1) je potvrdiť záujem vlády SR prijať pozvanie na pristúpenie SR ku Severoatlantickej zmluve a potvrdiť formálne ochotu a schopnosť vstúpiť do Aliancie a plniť si povinnosti a záväzky vyplývajúce z členstva v NATO.
	Hlavné elementy očakávaného listu ministra zahraničných vecí boli spracované a pozvaným ašpirantským krajinám zaslané Medzinárodným sekretariátom NATO začiatkom februára 2003. Dôvodom takejto koordinovanej prípravy listov je, aby sa všetky pozvané ašpirantské krajiny zaviazali k rovnakým záväzkom. Zaslanie predmetného listu je nevyhnutným predpokladom podpisu Protokolu k Severoatlantickej zmluve o pristúpení SR veľvyslancami členských štátov NATO dňa 26. marca 2003.
	Letter of Intent  obsahuje záväzky a politické deklarácie, ku ktorým sa už SR zaviazala počas dvoch kôl prístupových rozhovorov v decembri 2002 a ide vlastne o formálne zaprotokolovanie znalosti záväzkov vyplývajúcich z členstva v NATO:
•	potvrdenie záujmu prijať pozvanie pre SR na pristúpenie k Severoatlantickej zmluve z roku 1949;
•	potvrdenie ochoty SR plne akceptovať povinnosti a záväzky vyplývajúce zo Severoatlantickej zmluvy;
•	potvrdenie ochoty SR splniť všetky požiadavky na člena NATO ako sú stanovené v Štúdii o rozšírení NATO z roku 1995
•	potvrdenie ochoty splniť všetky ďalšie politické a právne záväzky Aliancie, vrátane tých, ktoré sa týkajú tretích krajín;
•	potvrdenie ochoty pristúpiť ku všetkým právnym dohovorom a protokolom, ktoré si vyžadujú prizvanie súčasnými členskými štátmi Aliancie a tiež ku ostatným právnym inštrumentom potrebným pre správne fungovanie Aliancie;
•	potvrdenie akceptovania širokého ponímania NATO otázok bezpečnosti a obrany, ako je definovaný v Strategickej koncepcii NATO;
•	potvrdenie úmyslu plne sa zapojiť do vojenskej štruktúry NATO a procesov kolektívneho obranného plánovania;
•	potvrdenie ochoty poskytnúť svoje sily a spôsobilosti pre celý rozsah úloh Aliancie;
•	potvrdenie záväzku vyčleniť dostatočné rozpočtové zdroje na implementáciu záväzkov po pristúpení k Aliancii;
•	potvrdenie záväzku prispievať do civilného rozpočtu, vojenského rozpočtu a Programu NATO na bezpečnostné investície na základe príslušných modalít percentuálnym príspevkom;
•	potvrdenie princípu konsenzu pri prijímaní rozhodnutí;
•	a potvrdenie politiky otvorenosti Aliancie;

Navrhovaný Letter of Intent je obsahovo totožný s obdobnými listami ostatných pristupujúcich krajín v roku 1997. Jediný rozdiel tvorí príloha tohto listu, v ktorej má byť časový plán plnenia reforiem SR presahujúci časovo aj akt získania plného členstva v NATO. Cieľom jednostranného záväzku SR má byť politicky potvrdiť plnenie začatých reforiem. Vypracovanie takéhoto zoznamu záväzkov každej jednej pozvanej ašpirantskej krajiny je následkom určitého sklamania z plnenia si sľubov nových členov NATO po získaní ich členstva v Aliancii v roku 1999. 
	Časový plán plnenia reforiem (Timetable for Completion of Reforms) vypracoval Vládny výbor PRENAME (príloha č. 2), vychádzajúc z programového vyhlásenia vlády SR, na základe podkladov členov Vládneho výboru. Obsahovo je časový plán delený do piatich kapitol obdobne ako Akčný plán pre členstvo v NATO. Návrh časového plánu obsahuje základné oblasti, v ktorých sa SR zaväzuje pokročiť a ktoré sú predmetom záujmu členov NATO a súčasťou samotnej prípravy SR na členstvo v NATO. Predmetný časový plán bude dôležitým dokumentom pre parlamenty členských štátov NATO v čase rozhodovania o ratifikácii nášho Protokolu o pristúpení SR ku Severoatlantickej zmluve.
NATO vypracovalo indikatívny všeobecný zoznam záväzkov spoločný pre všetky ašpirantské krajiny, pričom konkrétny zoznam záväzkov si vypracovala každá jedna pozvaná ašpirantská krajina individuálne konzultáciou s Alianciou. Návrh časového plánu bol prekonzultovaný na zasadnutí posilneného Vyššieho politického výboru NATO dňa 13. februára 2003, následne upravený v zmysle pripomienok a opätovne odsúhlasený na zasadnutí Vládneho výboru PRENAME dňa 24. februára 2003.
	Časový plán plnenia reforiem obsahuje tieto základné oblasti záväzkov:
Politické a ekonomické otázky
•	posilňovanie demokratickej spoločnosti;
•	podpora verejnosti;
•	boj proti korupcii;
•	ľudské a menšinové práva;
•	bilaterálna a regionálna spolupráca;
•	boj proti terorizmu a šíreniu zbraní hromadného ničenia;
•	kontrola vývozu zbraní;
•	ekonomické otázky;
•	krízový manažment a civilné núdzové plánovanie;
•	civilná demokratická kontrola ozbrojených síl a spravodajských služieb
Obranné a vojenské otázky
•	ústavný rámec pre účasť v organizácii kolektívnej obrany;
•	právny rámec;
•	štruktúra síl;
•	záväzky na vyčlenenie síl;
•	modernizácia;
•	protivzdušná obrana;
•	bezpečnosť komunikačných sietí;
•	podpora hostiteľskej krajiny;
•	vojenský výcvik a vzdelávanie;
•	ľudské zdroje;
•	manažment zdrojov;
•	finančné zdroje;
•	jazykové vzdelávanie;
•	personálny manažment;
•	znižovanie personálu;
•	odovzdanie prebytočného majetku
Otázky zdrojov
•	výdavky na obranu;
•	makroekonomická dostupnosť a udržateľnosť;
•	účasť v štruktúrach Aliancie;
•	štátne hmotné rezervy;
Otázky bezpečnosti
•	právny rámec;
•	personálna bezpečnosť;
•	objektová a fyzická bezpečnosť;
•	administratívna bezpečnosť;
•	priemyselná bezpečnosť;
•	INFOSEC;
Právne otázky
•	pristúpenie k Severoatlantickej zmluve;
•	pristúpenie k aliančnému právnemu „acquis“;

b) Účasťou ministra zahraničných vecí SR pri podpise Protokolu k Severoatlantickej zmluve o pristúpení SR potvrdiť záujem vlády SR stať sa členom NATO. Predmetný Protokol SR budú spolu s ostatnými ďalšími šiestimi protokolmi pozvaných ašpirantských krajín podpisovať veľvyslanci členských štátov NATO dňa 26. marca 2003 v Bruseli.
	Očakáva sa, že po vzore protokolov z r. 1997 bude protokol súčasných pozvaných ašpirantských krajín obsahovať dohodu členských štátov NATO o tom, že:
•	po nadobudnutí platnosti Protokolu generálny tajomník NATO z poverenia všetkých 19 zmluvných strán oznámi príslušnej vláde pozvanie na pristúpenie k Severoatlantickej zmluve (a pozvaná ašpirantská krajina v súlade so svojimi vnútornými legislatívnymi procedúrami uloží listiny o pristúpení u vlády USA);
•	Protokol nadobudne platnosť, keď každá zmluvná strana Severoatlantickej zmluvy oznámi vláde USA, že ho prijala (a následne vláda USA bude informovať všetky zmluvné strany o dátume nadobudnutia platnosti konkrétneho protokolu);
•	anglické aj francúzske znenie Protokolu bude autentické a bude uložené u vlády USA.
Okamžite po podpise siedmich protokolov začína ratifikačný, resp. akceptačný proces protokolov v parlamentoch členských štátov Aliancie, ktorý je špecifický pre každú jednu krajinu (v niektorých členských štátoch o ratifikácii rozhoduje samotný predseda vlády bez nutnosti jeho odsúhlasenia v parlamente). Tento proces by mal trvať najneskôr do marca/apríla 2004 tak, aby následne mohli pozvané ašpirantské krajiny dokončiť svoje národné ratifikačné procedúry pristúpenia ku Severoatlantickej zmluve. Očakáva sa, že všetky protokoly budú schvaľované príslušným spôsobom v parlamentoch členských štátov spolu. Až oznámením o nadobudnutí platnosti protokolov oznámi generálny tajomník NATO vládam pozvaných ašpirantských krajín, že môžu uložiť svoje listiny o pristúpení u vlády USA (depozitár Severoatlantickej zmluvy z r. 1949). Predpokladá sa, že všetky pozvané ašpirantské krajiny svoje ratifikačné listiny uložia u depozitára naraz, aby sa formálne stali novou členskou krajinou NATO v jeden deň a nevyvolala sa potreba ratifikovať prístupové protokoly ďalším novým členom NATO. Celý proces by mal byť ukončený do prvej polovice mája 2004 tak, aby sa noví členovia Aliancie mohli zúčastniť nasledovného summitu NATO koncom mája 2004 (miesto zatiaľ nebolo stanovené).

c) Po podpise Protokolu k Severoatlantickej zmluve o pristúpení SR členskými štátmi NATO pripraviť na rokovanie NR SR návrh na pristúpenie SR ku Severoatlantickej zmluve. Ústava SR nevyžaduje konanie referenda o vstupe SR do NATO, podľa čl. 7 ods. 3 sa SR môže s cieľom zachovať mier, bezpečnosť a demokratický poriadok za podmienok ustanovených medzinárodnou zmluvou zaradiť do organizácie vzájomnej kolektívnej bezpečnosti. Podľa čl. 84 ods. 3 Ústavy SR je na vyslovenie súhlasu s medzinárodnou zmluvou podľa čl. 7 ods. 3 potrebný súhlas nadpolovičnej väčšiny všetkých poslancov NR SR. Podľa čl. 102 ods. 1 prezident SR ratifikuje medzinárodné zmluvy.

d) Koordinovať aktivity vrcholných predstaviteľov SR v čase ratifikovania nášho Protokolu k Severoatlantickej zmluve o pristúpení SR v členských štátoch NATO s cieľom lobovať za ich rýchle odsúhlasenie. MZV SR pripraví stratégiu postupu SR, ktorá by mala zahrnovať návštevy a stretnutia pre predsedu vlády SR, prezidenta SR, predsedu NR SR, predsedov Zahraničného výboru NR SR a Výboru NR SR pre obranu a plánovanie, ministra zahraničných vecí SR, ministra obrany SR a.i. SR by sa v tomto procese mala sústrediť na jednotlivé záväzky, ktoré sú obsiahnuté v časovom pláne plnenia reforiem.

e) Aktívne vysvetľovať verejnosti význam a dôvody členstva SR v NATO. Podpora vstupu SR u verejnosti klesá, napriek tomu, že takmer všetky parlamentné politické strany majú zadefinovaný vstup SR do NATO ako strategickú prioritu SR vo svojich politických programoch. Podľa prieskumov verejnej mienky, ktoré pravidelne realizuje Národné osvetové centrum pri MK SR, bol pomer medzi zástancami a odporcami vstupu do NATO v decembri 2002 51.1% ku 42.4% v porovnaní s 59.7% ku 34.1% v júni 2002. Hoci je najviac zástancov vstupu SR do NATO stále medzi voličmi a sympatizantmi vládnych strán  a naopak najviac odporcov členstvu SR v NATO medzi voličmi a sympatizantmi opozičných a mimoparlamentných strán, predsa údaje za celkovú populáciu SR ukazujú na pokles podpory vo všetkých elektorátoch.
Táto situácia nie je nová, pokles podpory občanov SR pre vstup do NATO bol evidentný aj v r. 1999 v čase vojenskej operácie NATO v JZR/Kosove na zabránenie humanitárnej katastrofy v Kosove. Vláda SR na tento stav reagovala vypracovaním stratégie komunikácie s občanmi a podobným spôsobom bude postupovať aj tentoraz, v čase krízy v Iraku. Nie je možné očakávať nárast podpory verejnosti pre vstup SR do NATO okamžite, je tu však predpoklad, že po vyriešení krízy v Iraku sa podpora verejnosti pre vstup SR do NATO obnoví.
V rozvíjaní verejnej diskusie o členstve SR v NATO, prioritách a cieľoch transformujúcej sa Aliancie a o vývoji medzinárodnej bezpečnosti vláda SR naviaže na Koncepciu zvýšenia informovanosti verejnosti pred vstupom SR do NATO (vypracovaná v r. 1999), ktorú odvtedy v rámci vládneho programu prípravy SR na členstvo v NATO (PRENAME) realizujú MZV SR, MO SR, MK SR a MŠ SR v úzkej spolupráci s desiatkami mimovládnymi organizáciami z celej SR. Vytvorená sieť spolupracujúcich organizácií a inštitúcií z vládnej a mimovládnej sféry bude aj naďalej základom práce s verejnou mienkou. Na realizáciu informačných projektov sú v rámci PRENAME na rok 2003 vyčlenené finančné prostriedky vo výške 36.277 mil. Sk. 
Vláda SR v spolupráci s NR SR bude v nasledujúcom období usilovať o oživenie vyváženej celospoločenskej diskusie o dôvodoch a dôsledkoch vstupu SR do NATO a v prípade nutnosti vyčlení ďalšie finančné prostriedky na realizáciu informačných projektov. Rozhodujúca politická zodpovednosť v tejto otázke leží na hlavných politických predstaviteľoch SR v ich angažovanosti v diskusii s občanmi SR o nevyhnutnosti vstupu SR do NATO. Je na politickej zodpovednosti predstaviteľov parlamentných strán, ktoré sú za vstup SR do NATO, aby aktívnejšie oslovovali svojich voličov a sympatizantov, a tak prispeli k vyváženosti verejnej diskusie, k zvýšeniu verejnej informovanosti a k udržaniu podpory verejnosti členstvu SR v NATO.