Predkladacia správa

         Dohovor medzi Belgickým kráľovstvom, Spolkovou republikou Nemecko, Španielskym kráľovstvom, Francúzskou republikou, Luxemburským veľkovojvodstvom, Holandským kráľovstvom a Rakúskou republikou o zintenzívnení cezhraničnej spolupráce najmä v boji proti terorizmu, cezhraničnej trestnej činnosti a nelegálnej migrácii (ďalej len „dohovor“) bol podpísaný 27. mája 2005 v nemeckom Prüme. Dohovor je otvorený na prístup všetkým členským krajinám Európskej únie. Slovenská republika ako jedna z členských krajín EÚ prejavila oficiálne diplomatickou cestou záujem pristúpiť k dohovoru ako k medzinárodnej zmluve ešte v marci 2007.
         Do súčasného obdobia k dohovoru pristúpili aj Fínsko, Slovinsko a Maďarsko. Oficiálne listy deklarujúce záujem o pristúpenie zaslali Portugalsko, Taliansko, Grécko, Švédsko, Rumunsko, Bulharsko, ako aj Slovenská republika. Nadobudnutie platnosti dohovoru vo vzťahu k týmto štátom sa predpokladá v priebehu roku 2008. Tieto štáty sa spolu so signatárskymi krajinami počas nemeckého predsedníctva EÚ podpísali pod iniciatívu začlenenia niektorých ustanovení dohovoru do právneho rámca Európskej únie. Výsledkom tejto iniciatívy, ktorá je priamo upravená v článku 1 dohovoru, je legislatívny proces smerujúci k prebratiu takmer všetkých treťopilierových ustanovení dohovoru (s výnimkou článkov 25 a 27) do právneho rámca EÚ v podobe Rozhodnutia Rady EÚ. Po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia, ktoré sa očakáva v najbližšom čase, budú mať jeho ustanovenia prednosť pred ustanoveniami samotného dohovoru a bude upravovať spoluprácu všetkých krajín EÚ (nielen zmluvných strán dohovoru).
         Ako ustanovil aj Haagský program, je nevyhnutné rozšíriť a prehĺbiť výmenu informácií medzi jednotlivými krajinami EÚ. Jedným z nástrojov, ktorý tvorí právny základ pre výmenu informácií je aj Rámcové rozhodnutie Rady 2006/960/SVV z 18. decembra 2006 o zjednodušení informácií a spravodajských informácií medzi orgánmi členských štátov Európskej únie činnými v trestnom konaní. Každá krajina EÚ je v súlade s rozhodnutím povinná zjednodušiť výmenu informácií. Vykonávanie a implementáciu tohoto rozhodnutia je možné zabezpečiť viacerými spôsobmi. Jedným zo spôsobov na implementáciu tejto tzv. švédskej iniciatívy je práve predkladaný dohovor. 
         Prümský dohovor má svoj samostatný funkčný aparát orgánov, ktoré zabezpečujú a kontrolujú jeho vykonávanie ako medzinárodnej zmluvy. Ide o 6 technických pracovných skupín (kľúčové oblasti dohovoru), jednu spoločnú pracovnú skupinu zastrešujúcu legislatívno-koordinačno-rozhodovaciu funkciu a Výbor ministrov (zastúpený príslušnými ministrami jednotlivých krajín), ktorý na základe podkladov od spoločnej pracovnej skupiny rozhoduje o najzávažnejších otázkach. Slovenská republika sa ako pristupujúca krajina od roku 2008 plne zúčastňuje na zasadnutiach všetkých pracovných skupín. Účasť na zasadnutiach prispieva ku kvalitnejšej a efektívnejšej príprave Slovenskej republiky na implementáciu dohovoru na národnej úrovni, najmä po technickej a systémovej stránke. Po nadobudnutí platnosti Rozhodnutia Rady budú technické pracovné skupiny postupne v závislosti od ich agendy začleňované do štruktúry pracovných skupín EÚ.
Text dohovoru sa člení na preambulu, 8 kapitol a obsahuje aj dve prílohy a spoločné vyhlásenie. Jednotlivé kapitoly upravujú základné zásady dohovoru, výmenu údajov o profiloch DNA, výmenu daktyloskopických údajov, údajov z evidencie vozidiel, to všetko automatizovanou formou systémom hit/no hit v prvom kroku a v druhom kroku (len DNA a daktyloskopické údaje) prostredníctvom nástrojov právnej pomoci. Dohovor ďalej upravuje oblasť policajnej spolupráce formou spoločných operácií, spoločných hliadok, pomoci pri závažných a významných udalostiach, katastrofách a vážnych nehodách, ako aj boj proti terorizmu, repatriačné opatrenia a spoluprácu v oblasti boja proti falšovaniu dokladov a bezpečnosti civilného letectva.   
Podľa článku 50 ods. 1 nadobudne dohovor platnosť deväťdesiat dní po uložení druhej ratifikačnej listiny, listiny o prijatí alebo schválení medzi zmluvnými stranami, ktoré ho ratifikovali. Pre ostatné zmluvné strany deväťdesiat dní po uložení ich ratifikačných listín. Pre štáty, ktoré k dohovoru pristúpili po jeho podpise nadobudne dohovor platnosť deväťdesiat dní po uložení ich listín o prístupe u depozitára. Okrem 7 signatárskych krajín, ktoré už dohovor ratifikovali, boli u depozitára (Nemecko) uložené listiny o prístupe Fínska, Slovinska a Maďarska.  
Predkladaný dohovor má charakter prezidentskej medzinárodnej zmluvy podľa článku 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky, na ktorej vykonanie je potrebný zákon, preto v súlade s článkom 86 písm. d) Ústavy SR podlieha vysloveniu súhlasu Národnej rady Slovenskej republiky a ratifikácii prezidentom Slovenskej republiky. Po vyslovení súhlasu vládou Slovenskej republiky bude dohovor predložený na vyslovenie súhlasu Národnou radou Slovenskej republiky a následne na ratifikáciu (podpis listiny o prístupe k dohovoru) prezidentovi Slovenskej republiky.
Dohovor nemá ekonomický, environmentálny vplyv, ani vplyv na podnikateľské prostredie. Dohovor však má finančný vplyv a vplyv na zamestnanosť uvedené v doložke finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie, ktorá je súčasťou predkladaného materiálu. 
Materiál bol predmetom medzirezortného pripomienkového konania.