I.	 ANALÝZA SÚČASNÉHO STAVU FINANCOVANIA 
SLOVENSKEJ TELEVÍZIE A Slovenského ROZHLASU

Úvod

Slovenský rozhlas a Slovenská televízia sú inštitúciami zriadenými na poskytovanie verejnej služby, a to predovšetkým programom  vo verejnom záujme zameraným na uspokojovanie informačných a kultúrnych potrieb verejnosti.  Poslaním Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie je zabezpečenie ústavného práva na informácie v zmysle Čl. 26 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, práva na vzdelanie v zmysle Čl. 42 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky a práva na prístup ku kultúrnemu bohatstvu v zmysle Čl. 43 ods. 2 Ústavy Slovenskej republiky. Existencia a vysielanie týchto médií má zásadný význam  pre demokratický a kultúrny rozvoj spoločnosti a jej rozhodujúcich inštitúcií.

Obidve inštitúcie tvoria neoddeliteľnú zložku duálneho systému Slovenskej republiky, zabezpečujú nielen pluralitu a vyváženosť názorov, ale svojim vysielaním prispievajú            k dodržiavaniu zákonnosti, budovaniu právneho vedomia, k dorozumeniu medzi skupinami obyvateľstva (národnosťami, cirkvami, politickými subjektami, záujmovými združeniami apod.), ako aj k budovaniu dobrého vzťahu Slovenskej republiky k iným štátom.

Postavenie a poslanie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu upravuje zákon Slovenskej národnej rady č. 254/1991 Zb. o Slovenskej televízii v znení neskorších predpisov a zákon Slovenskej národnej rady č. 255/1991 Zb. o Slovenskom rozhlase v znení neskorších predpisov. V ustanoveniach uvedených zákonov  nie je riešená problematika finančného zabezpečenia týchto médií. Financovanie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu je založené na dotáciách zo štátneho rozpočtu a na zákonom stanovených koncesionárskych poplatkoch, ktorých výšku sadzby  určuje zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 212/1995 Z.z. o koncesionárskych poplatkoch a o zmene  zákona č. 468/1991 Zb. o prevádzkovaní rozhlasového a televízneho vysielania v znení neskorších predpisov.  

Rast nákladov v oblasti výroby a vysielania televíznej a rozhlasovej programovej služby vo verejnom záujme nie je iba špecifickým problémom Slovenskej republiky, resp. krajín, ktorých ekonomika prechádza transformáciou, ale ako vyplýva z prehľadu a štatistík Európskeho audiovizuálneho observatória je to prirodzený  proces spôsobený v dôsledku duálneho systému a globalizácie. 

1.1.	Hlavné príčiny rastu nákladov  vysielateľov na základe zákona 

Vysielatelia programovej služby vo verejnom záujme sú v krajinách Európskej únie nezávislými inštitúciami s osobitným režimom hospodárenia a hlavným zdrojom ich finančného zabezpečenia sú verejné zdroje – televízne/rozhlasové poplatky a príspevky zo štátneho rozpočtu. V niektorých krajinách je finančné zabezpečenie vysielateľov na základe zákona doplnené o príjmy z reklamy a odvody z licenčných poplatkov súkromných vysielateľov, ktoré títo platia  percentuálnym podielom z obratu. 
Príloha č.2:  Prehľad o finančnom zabezpečení verejnoprávnych médií vo vybraných európskych krajinách.

Situácia v mediálnom sektore sa radikálne a rýchlo mení, a to nielen v oblasti technológií, ale aj v prístupe k verejnej programovej službe, ktorá sa považuje za strategicky dôležitú a nezastupiteľnú. Proces globalizácie kladie zvýšené nároky nielen na informovanosť, ale hlavne na zachovanie, udržanie a ochranu kultúrnej identity spoločnosti. Posledné vývojové trendy dokazujú, že ani v krajinách, kde donedávna dokázali pokrývať narastajúce finančné nároky verejnoprávnych inštitúcií iba televízne a rozhlasové poplatky, tento zdroj financií už nestačí. 

Vývojové trendy dokazujú, že rast nákladov vysielateľov televíznej a rozhlasovej programovej služby vo verejnom záujme je niekoľkonásobne vyšší ako rast indexu spotrebiteľských cien, a to nielen v tzv. transformujúcich sa krajinách, ale rovnako sa prejavuje aj v členských štátoch Európskej únie. 

V dôsledku rozvoja duálneho systému a vplyvom trhu sa program stal tovarom. Existuje riziko, že rozvoj platenej televízie a vyššie finančné ponuky pri nakupovaní programov s veľkým potencionálnom sledovanosti (športové prenosy, filmy) so sebou v budúcnosti prinesú pokles kvality a rôznorodosti žánrovej ponuky vo vysielaní verejnej programovej služby.

Náklady Slovenskej televízie na nákup práv na vysielanie športových prenosov vzrástli oproti roku 1993 o 440% a ceny spravodajského servisu o 365%.

V celosvetovom meradle sa televízne a rozhlasové poplatky zvyšujú nielen o mieru inflácie, ale stúpajú podľa prepočtu nevyhnutných nákladov na ďalší technologický a programový rozvoj. Podľa štatistickej ročenky Európskeho audiovizuálneho observatória za obdobie rokov 1995 - 1999 vzrástli náklady na výrobu a vysielanie v priemere o 29%.  Za obdobie posledných dvoch  rokov sadzba televíznych poplatkov v európskych krajinách vzrástla v priemere o 13%, pričom vývoj inflácie v sledovaných krajinách nepresiahol 3%. 

Z uvedených dôvodov viaceré štáty Európskej únie  (Francúzsko, Dánsko, Holandsko a ďalšie) poskytujú verejnoprávnym médiám vysoké dotácie investičného charakteru formou osobitnej dohody o programových a rozvojových cieľoch a finančných prostriedkoch na zabezpečenie presne špecifikovaných a dohodnutých úloh.  V zmluve sa štát zaväzuje na určité obdobie poskytovať  finančné prostriedky na presne definované ciele. Iba tak je možné garantovať udržanie vývoja a konkurencieschopnosti vysielateľov na základe zákona v duálnom systéme a v prostredí trhového hospodárstva.

1.2.	Slovenská televízia
Vývoj v oblasti hospodárenia a makro-ekonomiky Slovenskej televízie je poznačený rozporom medzi disponibilnými zdrojmi a potrebami pre komplexné a zmysluplné plnenie úloh. 
Náklady Slovenskej televízie stúpli v porovnaní rokov 1993 a 2001 o 53,6%, index spotrebiteľských cien vzrástol za uvedené obdobie o 94,9%.  Objem vysielania - programovej služby  STV - stúpol za rovnaké obdobie o 46,5%. Priemerný podiel prevádzkových dotácií zo štátneho rozpočtu za toto obdobie  predstavuje 11% celkových nákladov .  

STV | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001
Náklady | 1 263 058 | 1 315 935 | 1 380 534 | 1 662 108 | 1 676 765 | 1 829 929 | 1 869 883 | 1 955 431 | 1 940 653
Nárast | 0% | 4,2% | 4,9% | 20,4% | 0,9% | 9,1% | 2,2% | 4,6% | -0,8%
Výnosy | 1 214 800 | 1 356 014 | 1382581 | 1 562 949 | 1 432 328 | 1 613 992 | 1 554 211 | 1 610 957 | 1 675 101
Nárast | 0% | 11,6% | 2,0% | 13,0% | -8,4% | 12,7% | -3,7% | 3,7% | 4,0%
Inflácia | 23,1% | 13,4% | 9,9% | 5,8% | 6,1% | 6,7% | 10,6% | 12,0% | 7,3%

 
Koncesionársky príspevok jednej platiacej domácnosti v SR na výrobu a vysielanie Slovenskej televízie činí 2,47 Sk na deň. Avšak pri kvalifikovanom posudzovaní disponibilných zdrojov v pomere k povinnostiam a úlohám verejnej programovej služby, s prihliadnutím na požiadavku univerzálnosti a všeobecnej adresnosti, nemôžeme brať v úvahu iba počet platiacich domácností a výšku koncesionárskeho poplatku, ale súčin všetkých faktorov ako sú: príjmy  z reklamného vysielania, dotácie zo štátneho rozpočtu, objem výroby a vysielania v hodinách a celkový počet domácností.
Na jednu hodinu výroby a vysielania, vrátane príjmov STV zo štátneho rozpočtu a reklamy prispieva každá domácnosť sumou 10 halierov. Pre porovnanie, na výrobu a vysielanie jednej hodiny TV Markíza prispieva každá domácnosť sumou 14 halierov, a to aj tie domácnosti, ktoré nemajú možnosť sledovať vysielanie tejto stanice, pretože sa nenachádzajú v území pokrytia signálom TV Markíza.    

Porovnanie podielu disponibilných zdrojov STV 
s malými a strednými krajinami, ktoré poskytujú rovnakú programovú službu

Krajina

Ročne na 1 domácnosť 
v EUR

1 domácnosť a deň
v EUR

1 domácnosť a deň v Sk

Dánsko | 140 | 0,38 | 15,70
Fínsko | 157 | 0,43 | 17,67
Írsko | 219 | 0,60 | 24,65
Nórsko | 205 | 0,56 | 23,06
Rakúsko | 267 | 0,73 | 30,04
Slovensko | 23 | 0,06 | 2,47
Priemer | 169 | 0,46 | 18,90
Rozdiel | -146 | -0,40 | -16,43

Porovnanie objemu disponibilných zdrojov 
Českej a Slovenskej televízie na jednu hodinu výroby a vysielanie za rok 2001

Ukazovateľ | Česká televízia | Slovenská televízia | Rozdiel v %
Výnosy (v Sk) | 6 108264 960 | 1 689 976 000 | 27,7%
Výroba a vysielanie (v hod.) | 17 520 | 10 777 | 61,5%
Disp. zdroje na 1 hod. | 346 051 | 156 813 | 45,3%
Podiel na 1 domácnosť (v Sk) | 4 | 2,5 | 62,5%

Porovnanie vývoja objemu disponibilných zdrojov 
Českej televízie a Slovenskej televízie

| Česká televízia | Slovenská televízia
Ukazovateľ | 1992 | 1993 | 2001 | 1992 | 1993 | 2001
Výnosy | 2 644 918 | 3 844 400 | 6 058 352 | 1 065 209 | 1 214 800 | 1 675 101
Náklady | 1 886 320 | 3 338 900 | 6 527 568 | 1 041 173 | 1 263 058 | 1 940 653
Hospodársky výsledok | 758 598 | 505 500 | -469 216 | 24 036 | -48 258 | -265 552
údaje za rok 1992 sú v tis. Kčs, ostatné údaje sú v tis. Sk

Skutočnosť, že rast nákladov vysielateľov zo zákona je globálnym problémom dokazuje aj vývoj v Českej televízii, ktorá až do roku 1999 hospodárila so ziskom, avšak v rokoch 2000 a 2001 už so stratou 747 mil. Sk. 
Preto v dôsledku rastu nákladov, spôsobených nielen infláciou, navrhujú v Českej republike zvýšiť televízne poplatky zo súčasných  75,- Kč na 95,- Kč, t.j. v prepočte na 127,-Sk. Rozhodujúcim faktorom pri určovaní výšky sadzby poplatkov je počet platiacich domácností.

Porovnanie počtu  platiacich domácností
Česká televízia | 3 157 605 | 84%
Slovenská televízia | 1 143 525 | 62%
Rozdiel | -2 014 080 | - 22%

Až do roku 1997 hospodárila Slovenská televízia bez strát a vykazovala zisk. Vďaka svojmu dominantnému postaveniu a celoplošnému pokrytiu územia  mala Slovenská televízia významný podiel svojich zdrojov práve z reklamného vysielania a predpokladalo sa, že tento podiel bude ďalej rásť. Nástupom televízie Markíza sa znížili príjmy Slovenskej televízie z reklamy o 69% a následne sa prejavilo jej nedostatočné finančné zabezpečenie z hlavného zdroja príjmov, ktorými sú koncesionárske poplatky. 

Podľa strednodobého strategického vývoja Slovenskej televízie (ktorý je súčasťou príloh),  by táto inštitúcia potrebovala na plnenie svojich povinností a na zabezpečenie ďalšieho rozvoja ročne získať  z koncesionárskych poplatkov výnos cca 3 mld. Sk, priebežne zvyšovaných o mieru inflácie. 

Súčasnú ekonomickú situáciu Slovenskej televízie, keď jej kumulovaná vnútorná aj vonkajšia zadlženosť predstavuje sumu takmer jednu miliardu korún, nemožno odôvodňovať iba nekompetentnosťou a častými výmenami jej vedenia. Od zriadenia Slovenskej televízie zákonom sa nevenovala pozornosť otázke zabezpečenia  vyváženosti jej programových povinností vo vzťahu k finančným možnostiam. Najmä od roku 1993, keď Slovenská televízia začala vysielať na dvoch samostatných programových okruhoch s jednorazovým výrazným nárastom počtu vysielaných hodín a vyrábaných programov. Tento nárast, podobne ako jednorazový nárast nákladov za šírenie signálu STV, nebol doteraz primerane zohľadnený a kompenzovaný. Súčasne s tým sa zvyšovali ceny materiálových, technologických a energetických vstupov do hlavnej činnosti Slovenskej televízie, t. j. do výroby a vysielania jej programovej služby. Dlhodobá finančná podhodnotenosť rozpočtu Slovenskej televízie viedla k množstvu nesystémových úsporných opatrení, ktoré sa prejavili predovšetkým v programovom prostredí a spôsobili permanentné znižovanie kvality programu, neustále zvyšovanie nárokov na štátny rozpočet a vytváranie záväzkov.

PREHĽAD ZÁVäZKOV STV K 31. 10. 2002
VERITELIA | Obdobie | SPOLU
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | v Sk
Slovenské telekomunikácie | | | | | 139 200 870 | 139 200 870
Zahraniční veritelia | | 8 146 604 | 28 512 524 | 87 985 829 | 96 284 218 | 220 929 175
Domáci veritelia | 4 514 551 | | | 21 458 782 | 155 543 809 | 181 517 142
Penalizačné faktúry | | 286 190 | 3 687 189 | 2 693 815 | 3 113 053 | 9 780 247
REKAPITULÁCIA | 4 514 551 | 8 432 794 | 32 199 713 | 112 138 426 | 394 141 950 | 551 427 434
Odpisy | | | 111 683 240 | 119 770 711 | 129 525 352 | 360 979 303
Nevyplatené honoráre | | | | | 6 218 000 | 6 218 000
PLATOBNÁ NESCHOPNOSŤ STV | 4 514 551 | 8 432 794 | 143 882 953 | 231 909 137 | 529 885 302 | 918 624 737
Podiel v jedn. rokoch | 0,5% | 0,9% | 15,7% | 25,2% | 57,7% | 100%
 
	Imidž Slovenskej televízie, ktorá je konkurenčnými médiami prezentovaná na verejnosti, ako čierna diera na peniaze, je hrubým zjednodušením a zakrývaním skutočnej príčiny tohto stavu, a tou  je dlhodobý nezáujem o systémové riešenie finančného zabezpečenia vysielateľov zo zákona. Z tabuľky jednoznačne vyplýva, že dlh STV nevznikal priebežne, ale bol naakumulovaný v rokoch 2001 a 2002.  V nadväznosti na zistenia Najvyššieho kontrolného úradu SR  podalo nové vedenie STV rad podnetov na Finančnú políciu SR a súčasne s tým prijalo rad reštrikčných opatrení, ktoré majú zamedziť ďalšiemu rastu zadlženosti STV. 
	Odhliadnuc od predchádzajúceho, objem disponibilných zdrojov Slovenskej televízie je vzhľadom  k nárastu vstupov, opotrebovanosti majetku a technológií,  požiadavkám na  kvalitu a rozsah programovej služby neprimerane nízky, a tomu nakoniec zodpovedajú aj výstupy. 

Podrobnejší ekonomický rozbor sa nachádza v samostatnej prílohe: Vybrané hospodárske ukazovatele Slovenskej televízie a Prognóza vývoja STV na roky 2003 - 2005.

1.3.	Slovenský rozhlas	

Náklady Slovenského rozhlasu vzrástli od roku 1993 o 110%. Priemerný podiel prevádzkových dotácií zo štátneho rozpočtu za toto obdobie  predstavuje 28,6% celkových nákladov. Prepočet celkových nákladov na rok 2002 predstavuje na jedného poslucháča 298,- Sk, 843,- Sk na domácnosť a 187,- Sk na jedného obyvateľa, t.j. menej ako 0,51 Sk na obyvateľa a deň. 
Dvojnásobný nárast nákladov spôsobila aj skutočnosť, že Slovenský rozhlas v súčasnosti vysiela na siedmych programových okruhoch (z toho na štyroch 24 hodín denne), čo predstavuje oproti roku 1993 +53% nárast.
Po tohtoročnom jednorázovom oddlžení Slovenského rozhlasu voči Slovenským telekomunikáciám, a.s. v zmysle uznesenia vlády SR č. 658/2002 z 19. júna 2002, predstavujú novovytvorené pohľadávky Slovenských telekomunikácií, a.s. voči Slovenskému rozhlasu k 30. 9. 2002 sumu 72,7 mil. Sk. Nerealizovaný prevod odpisov Slovenského rozhlasu predstavuje k 31. 10. 2002  cca 60 mil. Sk. 

Podrobnejší ekonomický rozbor sa nachádza v prílohe: Analýza finančnej situácie Slovenského rozhlasu v rokoch 1993 – 2001 a prognóza finančného vývoja do roku 2005. 
Slovenský rozhlas by na plnenie svojich povinností a na zabezpečenie ďalšieho rozvoja potreboval ročný  príjem z koncesionárskych poplatkov minimálne vo výške 1 mld. Sk, priebežne zvyšovanej o mieru inflácie. 

1.4.	Porovnanie Slovenskej televízie a Slovenského rozhlas	

Rozdielnosť súčasnej ekonomickej situácie a postavania Slovenského rozhlasu oproti Slovenskej televízii vyplýva jednak z kontinuity a kvality vedenia a súčasne z dlhodobo niekoľko násobne vyššej prevádzkovej dotácie zo štátneho rozpočtu v porovnaní k nákladom. Napríklad v období rokov 1996 až 1998 sa štát podieľal na financovaní Slovenského rozhlasu vo výške 43 – 44% rozpočtových nákladov rozhlasu. 

| Slovenská televízia | | Slovenský rozhlas
| 1993 - 2001 | 1997-2001 | | 1993 - 2001 | 1997-2001
Rast nákladov | 45,5% | 16,0% | | 79,4% | 34,8%
Inflácia | 94,9% | 42,7% | | 94,9% | 42,7%
Rozdiel | -49,4% | -26,7% | | -15,5% | -7,9%
Rast výnosov | 34,9% | 8,3% | | 84,2% | 25,6%
Rozdiel | -60,0% | -34,4% | | -10,7% | -17,1%
Deficit | -10,6% | -7,7% | | 4,8% | -9,2%

1.5.	Rast nákladov Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu

Rozhodujúce činitele, ktoré najviac ovplyvnili zvýšenie nákladov Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu v období 1993 až 2002 predstavujú hlavne nasledovné položky:
•	nízka sadzba koncesionárskych poplatkov za televízny a rozhlasový prijímač, ktorá nezohľadňujú reálne náklady a vývoj inflácie,
•	prijatie všeobecne záväzných právnych predpisov s dôsledkami na rast nákladov, 
•	platenie povinného poistenia od r. 1993, 
•	zavedenie novej daňovej sústavy (DPH), 
•	preradenie telekomunikačných služieb do základnej daňovej sadzby, 
•	prijatie novely zákona č. 212/1995 Z.z. o koncesionárskych poplatkoch s výrazným rozšírením kategórie oslobodených koncesionárov (č. 320/1996 Z.z.), 

•	daň z príjmov - zmeny v zatriedení odpisových skupín,
•	neakceptovanie opakovaných požiadavok na zvýšenie sadzby koncesionárskeho poplatku,
•	zavedenie maximálnych   cien  vnútroštátnych   výkonov  rádiokomunikácií  na základe  cenového  výmeru MF SR, ktorým  sa upravili maximálne ceny vnútroštátnych výkonov rádiokomunikácií s účinnosťou od 1. januára 1996,
•	následné zníženie príjmov v dôsledku počtu platiaciach  koncesionárov o cca 32%,
•	zvýšenie sadzby Slovenskej pošty, š.p. za výber koncesionárskych poplatkov, 
•	rast poplatkov ochranným autorským zväzom, 
•	zvýšenie cien všetkých druhov energií a pohonných hmôt,
•	nepriaznivá situácia v technickom stave hmotného investičného majetku, 
•	nárast cien materiálov, náhradných dielov, opráv a údržby,
•	zvýšenie cien služieb, dopravy a cestovného pri výrobe relácií,
•	zvýšenie nákladov na práva pri významných športových udalostiach (LOH, ZOH, ME a MS vo futbale a hokeji  a iné),
•	zvýšenie osobných nákladov v dôsledku vývoja inflácie,
•	zvýšenie nákladov zákonného sociálneho poistenia,
•	zvýšenie nákladov na správu a údržbu  majetku štátu,
•	preradenie telekomunikačných služieb do základnej sadzby DPH (zo 6 % sadzby do 23 % sadzby) od 1.1.1998,
•	zvýšenie sadzby DPH zo 6 % na 10 % od 1.7.1999,
•	zrušenie registrácie STV a SRo ako platiteľa  dane z pridanej hodnoty k 31.12.2000,
•	uplatňovanie viazania prostriedkov štátneho rozpočtu počas rozpočtového roka,
•	nedostatočné zohľadnenie resp. v nezohľadnenie vyššie uvedených vplyvov pri schvaľovaní príspevku zo štátneho rozpočtu pre STV a SRo.

Dôsledky z prijatia všeobecne záväzných právnych predpisov a individuálneho zvýšenia cien musia  tieto   subjekty, podľa ministerstva financií, riešiť zvýšenou hospodárnosťou pri nakladaní s disponibilnými zdrojmi, mobilizáciou mimorozpočtových zdrojov, stanovením priorít pri plnení úloh, racionalizáciou svojej činnosti príp. prijatím ďalších úsporných opatrení.

Ďalšiu redukciu nákladov týchto inštitúcií možno dosiahnuť iba právnou úpravou, ktorá obmedzí rozsah vysielania programovej služby v Slovenskej televízii z dvoch okruhov (STV 1 a STV 2) na jeden a v Slovenskom rozhlase zo štyroch základných (s 24 hodinovým vysielaním) na dva, prípadne jeden.
1.6.	Súčasný spôsob financovania Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie

Vznik Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie v roku 1991 sprevádzala absencia systémového zabezpečenia ich finančných potrieb. Dôsledky rozdelenia federálnych médií ostali ekonomicky a legislatívne nedoriešené.  V priebehu celého obdobia neexistovala dostatočná politická vôľa na riešenie financovania oboch verejnoprávnych médií. 
Súčasnými zdrojmi financovania sú príjmy z koncesionárskych poplatkov, z reklamy, sponzoringu, iných obchodných činností a príspevky zo štátneho rozpočtu. Koncesionárske poplatky tvoria hlavný a pravidelný zdroj  príjmov obidvoch inštitúcií. 

Slovenská televízia r. 2001 | | Slovenský rozhlas r. 2001
Výnosy v tis. Sk | 100% | 1 675 101 | | Výnosy v tis. Sk | 100% | 849 145
z toho | | | | z toho | |
Koncesionárske poplatky | 62% | 1 039 976 | | Koncesionárske poplatky | 53% | 453 532
Príjmy z reklamy | 16% | 268 747 | | Príjmy z reklamy | 13% | 109 594
ostatné príjmy | 7% | 109 739 | | ostatné príjmy | 4% | 36 008
Prevádzkové dotácie | 15% | 256 639 | | Prevádzkové dotácie | 29% | 250 011
Náklady | 1 957 969 | | Náklady | 991 899
Hospodársky výsledok | -265 552 | | Hospodársky výsledok | -142 754
Zmena štruktúry, podielu a presný rozpis výnosov a nákladov, ich vývoj sú vyjadrené v samostatných  prílohách Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu.

Od roku 1990 v oboch inštitúciách narastajú nákladové vstupy, najmä náklady na spoje, energiu, materiál, služby, osobné náklady a poplatky ochranným organizáciám. Výrazný pokles výnosov oboch médií vytvára neustály tlak na zvyšovanie podielu prevádzkových výdavkov na úkor investičných. Celková opotrebovanosť zariadení v oboch médiách predražuje výrobu a vyžaduje si nevyhnutné investície do modernizácie technologických zariadení, zavádzania informačných technológií, rekonštrukcie HIM. Odpisy nevytvárajú dostatočné zdroje na  obnovu a rozvoj.
Slovenská televízia a Slovenský rozhlas neodvádzajú zo svojich výnosov potrebné finančné zdroje do fondu reprodukcie ani vo výške určených odpisov investičného majetku, čím sa vytvára vnútorný dlh týchto inštitúcií voči majetku, ktorý je v zmysle zákona majetkom štátu. 
V dôsledku dlhodobého finančného podhodnotenia vzniká u oboch inštitúcií čoraz väčšia zadlženosť,  neschopnosť splácať záväzky a následne zvyšujúce sa nároky na štátny rozpočet. Z uvedených dôvodov, zvlášť v Slovenskej televízii, sa neustále znižuje úroveň kvality a rozsah programovej služby. Stagnuje podpora a rozvoj pôvodnej audiovizuálnej tvorby. Pri zachovaní vývoja hrozí, že  v budúcnosti nebudú tieto média schopné  zabezpečovať  plnenie svojich programových úloh vyplývajúcich zo zákona, v prípade Slovenskej televízie o tomto stave už môžeme hovoriť v prítomnom čase.
 
1.7.	Problém platnej právnej úpravy koncesionárskych poplatkov

Koncesionárske poplatky sú tradičným zdrojom financovania  verejnoprávneho rozhlasového a televízneho vysielania. Pôvodne boli tieto poplatky vnímané ako poplatky hradené štátu za povolenie prijímať rozhlasové a televízne služby. S ohľadom na slobodu prijímania informácii, vyplývajúcej z čl. 10 Dohode o ochrane ľudských práv a základných slobôd a z čl. 17 Listiny základných práv a slobôd, však príjem rozhlasového alebo televízneho vysielania nie je možné viazať na súhlas štátnych orgánov. Koncesionársky poplatok určený pre Slovenský rozhlas a Slovenskú televíziu je vo všeobecnosti považovaný za  zvláštny príspevok na finančné zabezpečenie plnenia zákonom stanovených povinností a úloh týchto inštitúcií – verejnej služby.

V roku 1995 bol prijatý zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 212/1995 Z. z. o koncesionárskych poplatkoch a o zmene zákona č. 468/1991 Zb. o prevádzkovaní rozhlasového a televízneho vysielania v znení neskorších predpisov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o koncesionárskych poplatkoch“), ktorý v súčasnosti tvorí právny rámec hlavného zdroja financovania Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu.
Platenie koncesionárskych poplatkov podľa tohto zákona sa odvodzuje od vlastníctva rozhlasového prijímača alebo televízneho prijímača. Platiteľom poplatkov je fyzická osoba, ktorá rozhlasový alebo televízny prijímač vlastní,  alebo samostatne zárobkovo činná osoba príp. právnická osoba, ktorá prijímač eviduje v účtovníctve. 
	
1.8.	Nevhodne použitý pojem koncesionárskeho poplatku
Pojem koncesionársky poplatok nezodpovedá charakteru tejto platby, nakoľko fyzické a právnické osoby používaním rozhlasových a televíznych prijímačov,  resp. ich sledovaním nevykonávajú koncesovanú živnosť, a preto  v budúcnosti je potrebné pojem „koncesionársky“ poplatok nahradiť výstižnejším pojmom, napr. rozhlasový a televízny poplatok.

1.9.	Nevhodné určenie platiteľov a okruhu oslobodených osôb

V súčasnom právnom predpise dochádza k rozporu medzi definíciou subjektu platiteľa (domácnosť) a vymedzením fyzických osôb oslobodených od platenia. Problémom v tejto oblasti je hlavne zavedenie inštitútu oslobodenia^1) pre široké spektrum právnických osôb a fyzických osôb, čím dochádza k objektívnym stratám vo výnosoch Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie a k požiadavkám ich kompenzácie zo štátneho rozpočtu.
V zmysle ustanovení  § 6 ods. 1)  sú od povinnosti platiť koncesionárske poplatky oslobodené nasledovné fyzické osoby: cudzinci, ak ich pobyt na území Slovenskej republiky nepresahuje tri mesiace v kalendárnom roku, pracovníci zastupiteľských úradov a misií cudzích štátov, ak nie sú slovenskými štátnymi občanmi a ak je zaručená vzájomnosť, poberatelia dôchodku, ak nežijú v spoločnej domácnosti s inou osobou s pravidelným príjmom zo zárobkovej činnosti a  ťažko zdravotne postihnutí občania.

Podľa ustanovení  ods. 2)  sú od povinnosti platiť poplatky  oslobodené právnické osoby: prevádzkovatelia rozhlasového vysielania alebo televízneho vysielania zo zákona a Rada Slovenskej republiky pre rozhlasové a televízne vysielanie, zariadenia sociálnych služieb alebo humanitárne zariadenia, zariadenia Zboru väzenskej a justičnej stráže Slovenskej republiky, predškolské zariadenia, školy, zdravotnícke zariadenia s lôžkovými oddeleniami, zastupiteľské úrady cudzích štátov a medzinárodné vládne organizácie.

1.10.	Výber koncesionárskych poplatkov  a poplatok za káblové rozvody
Skutočnosť, že výber koncesionárskych poplatkov  sa v súčasnosti uskutočňuje aj na území, kde nie je príjem televízneho alebo rozhlasového  signálu, neodporuje existujúcej právnej úprave, nakoľko povinnosť platiť je viazaná na vlastníctvo prijímača. Pre serióznu analýzu v prípade prijatia novej filozofie a nového zákona bude potrebné zistiť presný rozsah nepokrytého územia, počet domácností a osôb, na ktoré sa tento problém vzťahuje.  V nadväznosti na to je potom možné tento stav riešiť nasledovnými spôsobmi:
(a)	dobudovaním pokrytia signálom,
(b)	oslobodením od povinnosti platiť,
(c)	alebo zníženou sadzbou poplatku, nakoľko služby verejnoprávnych médií pôsobia v prospech celej spoločnosti, a to bez ohľadu na to, aká časť verejnosti v konkrétnom čase,  v konkrétnom priestore, či rozsahu túto službu naozaj využíva.

Vzťah medzi koncesionárskym poplatkom a poplatkom za káblové rozvody je z hľadiska tejto problematiky irelevantný, nakoľko ide o služby úplne odlišného charakteru. Koncesionársky poplatok je zmysle § 10 zákona 212/1995 Z.z. určený na prednostné pokrytie nákladov súvisiacich s výrobou a šírením programov vysielateľmi na základe zákona. Poplatok za káblový rozvod je platba operátorom za príjem programovej služby zahraničných vysielateľov. Preto poplatok za káblový rozvod nie je možné spájať s koncesionárskym poplatkom, resp. využiť na finančné zabezpečenie  vysielateľov na základe zákona, navyše káblové rozvody zatiaľ pokrývajú približne iba 39% domácností. 

Súčasná právna úprava koncesionárskych poplatkov je nevyhovujúca z hľadiska absencie ustanovení najmä o náraste poplatku v závislosti od miery inflácie a o kompenzácii strát za oslobodené osoby.

1.11.	Sadzba koncesionárskych poplatkov
Systém financovania televíznej a rozhlasovej služby prostredníctvom poplatkov odvodených od vlastníctva, resp. držby prijímača bol zavedený v roku 1969. Výšku poplatkov určoval Výmer Slovenského cenového úradu č. 337/69 z 26.5.1969 (dodatok č. 423/69). Sadzba za televízny a rozhlasový prijímač sa od roku 1969 zvyšovala iba dvakrát.  

Vývoj mesačnej sadzby  televíznych a rozhlasových poplatkov
Obdobie | rozhlasový poplatok | televízny poplatok
1969 | 10,- Kčs | 30,-Kčs
1991 | 20,- Kčs | 50,- Kčs
1997 | 30,- Sk | 75,- Sk

V rámci Európy je Slovenská republika štátom s najnižšou sadzbou rozhlasových a televíznych poplatkov. V prepočte na HDP v parite kúpnej sily obyvateľstva predstavuje európsky priemer index 0,39, slovenský koncesionársky poplatok dosahuje štyrikrát nižší index 0,09. 

Okrem výšky poplatku ovplyvňuje objem príjmov médií veľkosť krajiny vyjadrená počtom platiacich domácností. Väčšie krajiny si môžu dovoliť relatívne nižší poplatok, avšak Slovenská republika sa počtom domácností radí k tzv. malým krajinám, ako sú Nórsko, Dánsko, Fínsko, Slovinsko alebo pobaltské krajiny. 

Krajina

Sadzba poplatkov
(ročne v EUR)

Počet domácností
(v tis.)

Neplatiči
(v %)

Rozpočet 
(v mil. EUR)

Náklady na 
1 obyvateľa
(v EUR)

Dánsko | 266 | 2 575 | 5 | 360 | 64,5
Fínsko | 165 | 2 320 | | 365 | 64
Írsko | 89 | 1 144 | 16 | 251 | 68
Nórsko | 198,1 | 1 851 | 9,8 | 380 |
Rakúsko | 219 | 3 141 | | 840 | 103,7
Slovensko | 21 | 1 821 | 6,5 | 47 | 8,7
Slovinsko | 130 | 639 | 15 | |
Švajčiarsko | 168,2 | 3 036 | | |
Priemer | 157 | 1 938 | 6,5 | | 61,8
V Dánsku vzrástli medziročne koncesionárske poplatky z 242 na 266 EUR ročne, t.j. o 10% (24 EUR) a v Nórsku o 2% (3,9 EUR).
Priemerná mesačná sadzba poplatku v malých a stredných európskych krajinách bola v roku 2001 bola 537,- Sk dnes činí 549,- Sk.

Rozpočet Slovenskej televízie vyjadrený v prepočte cez priemerný výnos na jedného obyvateľa  malej a strednej krajiny by predstavoval 332 mil. EUR, t.j. 13,6 mld. Sk (mesačná sadzba koncesionárskeho poplatku pre 1,8 mil. domácností  630,- Sk). 

1.12.	Výnosy z koncesionárskych poplatkov

Podľa informácií Štatistického úradu SR z roku 1998 je v  Slovenskej republike 98,9% domácností vybavených televíznym prijímačom a 99,4% domácností vybavených rozhlasovým prijímačom. Pri poslednom sčítaní obyvateľov a domácností v roku 2001 sa z hľadiska vybavenosti domácností zisťoval ako ukazovateľ už iba farebný televízny prijímač.

Z porovnávacích analýz štatistických údajov o počte domácností, v ktorých vlastnia prijímač  a počte platiteľov koncesionárskych poplatkov z evidencie Slovenskej pošty, š.p. vyplýva, že v súčasnosti platí koncesionárske poplatky iba 61,5% domácností. Takmer 32% tvoria oslobodené osoby v zmysle §6 ods. 1 písm. c) „poberatelia dôchodku, ak nežijú v spoločnej domácnosti s inou osobou s pravidelným príjmom zo zárobkovej činnosti“. 
Zostávajúcich cca 6,8% sú neplatiči oslobodení v zmysle §6 ods. 1 písm. d), pri ktorých nie je možné presne identifikovať tzv. čiernych koncesionárov. 

Identifikáciu počtu povinných osôb umožnila novela zákona o koncesionárskych poplatkoch z roku 1999. Na základe tejto novely prevzal vyberateľ databázu odberateľov elektrickej energie, ktorú následne vo svojej evidencii revidoval na základe  odhlášok v zmysle zákona. Základným problémom hlavného zdroja financovania verejnoprávnych médií nie sú neplatiči, ako sa v minulosti uvádzalo, ale výška sadzby koncesionárskych poplatkov a vysoký počet oslobodených osôb. 

Výnosy z koncesionárskych poplatkov
| STV | SRo | STV | SRo
k 30.9. 2002 | počet domácností | počet domácností | ročne | ročne
Fyzické osoby | 1 122 499 | 1 125 066 | 1.010.249 tis. Sk | 405.023 tis. Sk
| počet prijímačov | počet prijímačov | |

Právnické osoby 
a SZČO

47 148

180 658

42.433 tis. Sk

65.036 tis. Sk

Spolu | 1 169 647 | 1 305 724 | 1.052.682 tis. Sk | 470.059 tis. Sk

Prijatím zákona o koncesionárskych poplatkoch sa zaviedlo oslobodenie pre široké spektrum právnických osôb a neprimerane vysoký počet fyzických osôb, bez legislatívnej úpravy kompenzácie za oslobodené osoby. Zástupcovia verejnoprávnych médií už viackrát upozorňovali na skutočnosť, že nie sú v rámci legislatívneho prostredia súčasťou sociálnej siete a tieto straty by mali byť v plnej výške kompenzované zo štátneho rozpočtu. Štáty Európskej únie riešia finančný dopad výberu koncesionárskych poplatkov na sociálne slabšie vrstvy obyvateľstva napríklad 50%-nou zľavou zo sadzby týchto poplatkov a za úplne oslobodené osoby  poskytujú vysielateľom kompenzáciu zo štátneho rozpočtu.
1.13.	Straty z výnosov koncesionárskych poplatkov

Najväčšie straty z výnosov koncesionárskych poplatkov spôsobuje ustanovenie § 6 ods. 1 písm. c), v zmysle ktorého sú  od povinnosti platiť koncesionárske poplatky oslobodení poberatelia dôchodku, ak nežijú v spoločnej domácnosti s inou osobou s pravidelným príjmom zo zárobkovej činnosti. Na základe evidencie Slovenskej pošty, š.p.  je možné vyčísliť straty Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu v dôsledku oslobodených osôb.

Prehľad o stratách z výnosov koncesionárskych poplatkov
FYZICKÉ OSOBY - poberatelia dôchodku

| STV | SRo | STV | SRo
Fyzické osoby oslobodené  v zmysle § 6 ods. 1 písm. c) | počet domácností | počet domácností | ročne v Sk | ročne v Sk
(údaj k 30. 9. 2002) | 570 400 | 591 000 | 513.360.000,- | 212.760.000,-

Podľa údajov Štatistického úradu SR sa z hľadiska populačného vývoja Slovenskej republiky zvýšil nielen podiel, ale aj absolútny počet osôb v poproduktívnom veku. Táto skutočnosť poukazuje na celkovo sa zhoršujúce vekové zloženie obyvateľstva. Súčasná veková štruktúra obyvateľstva Slovenskej republiky skrýva v sebe určitý potenciál zrýchlenia starnutia po roku 2003, t.j. cez hranicu 60 rokov sa začnú presúvať početné ročníky narodené v  40-tych a 50-tych rokoch, čím sa vrchol vekovej pyramídy bude rozširovať a základ vekovej pyramídy sa bude zužovať. Táto skutočnosť bude výrazne ovplyvňovať najmä financovanie sociálneho a dôchodkového zabezpečenia, ako aj zdravotnej starostlivosti obyvateľstva Slovenskej republiky. V zmysle platnej právnej úpravy bude mať dopad na ďalšie znižovanie výnosov z koncesionárskych poplatkov. 

Prehľad o „stratách“ z výnosov koncesionárskych poplatkov
FYZICKÉ OSOBY, KTORÉ nevlastnia prijímač

| STV | SRo | STV | SRo
oslobodené  v zmysle § 6 ods. 1 písm. d) | počet domácností | počet domácností | ročne v Sk | ročne v Sk
k 30.9.2002) | 53 100 | 61 500 | 47.790.000,- | 22.140.000,-

V súčasnosti nie je možné presne identifikovať koľko domácností v zmysle § 6 ods. 1 písm. d) je neoprávnene evidovaných ako oslobodené. Najväčšou prekážkou je Čl. 21 Ústavy Slovenskej republiky, ktorým sa zaručuje nedotknuteľnosť obydlia. Vzhľadom na to, že počet neplatičov koncesionárskych poplatkov v Slovenskej republike neprekračuje európsky priemer neplatičov (cca 11,5%), môžeme existujúci systém výberu označiť za vysoko úspešný.

Porovnanie výnosov z konc. poplatkov podľa počtu platiacich domácností
v tis. SK | Absolútny výnos | Ročný príjem | Rozdiel
Slovenská televízia | 1 657 530 | 1 010 249 | -647 281
Slovenský rozhlas | 663 012 | 405 023 | -257 989

Štruktúra právnických osôb oslobodených v zmysle § 6 ods. 2 písm. b)
zákona č. 212/1995 o koncesionárskych poplatkoch

Oslobodené právnické osoby celkom | 8 217 | 100,00%
Predškolské zariadenia | 3 314 | 40,33%
Základné školy | 2 482 | 30,21%
Základné umelecké školy | 194 | 2,36%
Stredné školy | 959 | 11,67%
Iné a špeciálne školy | 389 | 4,73%
Vysoké školy | 96 | 1,17%
Školy spolu | 7 434 | 90,47%
Zariadenia sociálnej starostlivosti | 579 | 7,05%
Nemocnice a zdravotnícke zariadenia | 153 | 1,86%
Zastupiteľské úrady | 32 | 0,39%
Nápravno-výchovné zariadenia | 19 | 0,23%
Ostatné PO spolu | 783 | 9,53%
Zdroj: STV, k 31.12. 2000 | |

Prehľad o stratách z výnosov koncesionárskych poplatkov
PRÁVNICKÉ OSOBY

| počet | ročne v Sk
Slovenská televízia | 8 217 | 7.395.300,-
Slovenský rozhlas | 8 217 | 2.958.120,-

1.14.	
Inflácia a koncesionárske poplatky 

Ďalší faktor, ktorý ovplyvňuje výšku reálnych výnosov z koncesionárskych poplatkov je inflácia. V dôsledku jej vplyvu zaznamenal Slovenský rozhlas v období rokov 1992 – 2002 znehodnotenie príjmov iba z koncesionárskych poplatkov v nominálnej výške 1.642 mil. Sk. Slovenská televízia zaznamenala za rovnaké znehodnotenie príjmov iba z koncesionárskych poplatkov v dôsledku inflácie v nominálnej výške 4,5  mld. Sk.
Jedným z dôležitých odporúčaní Európskej únie vysielateľov, na ktoré sa neprihliadalo pri novelizácii zákona o koncesionárskych poplatkoch z roku 1999, bolo odporúčanie o zvyšovaní sadzby poplatku v závislosti od  miery inflácie. Nasledujúca tabuľka poskytuje prehľad, ako by sa vyvíjala sadzba koncesionárskych poplatkov pri uplatnení odporúčania Európskej únie vysielateľov:

Slovenský rozhlas | | Slovenská televízia

Obdobie

Miera inflácie

Výška poplatku 
v  Sk

Sadzba poplatku upravená podľa
inflácie v Sk

Obdobie

Miera inflácie

Výška poplatku 
v Sk

Sadzba poplatku upravená podľa 
inflácie v Sk

1992 | 10,2% | 20 | 20,- | | 1992 | 10,2% | 50 | 50,-
1993 | 23,1% | 20 | 22,- | | 1993 | 23,1% | 50 | 55,-
1994 | 13,4% | 20 | 27,- | | 1994 | 13,4% | 50 | 68,-
1995 | 9,9% | 20 | 31,- | | 1995 | 9,9% | 50 | 77,-
1996 | 5,8% | 20 | 34,- | | 1996 | 5,8% | 50 | 85,-
1997 | 6,1% | 30 | 36,- | | 1997 | 6,1% | 75 | 90,-
1998 | 6,7% | 30 | 38,- | | 1998 | 6,7% | 75 | 95,-
1999 | 10,6% | 30 | 41,- | | 1999 | 10,6% | 75 | 101,-
2000 | 12% | 30 | 45,- | | 2000 | 12% | 75 | 116,-
2001 | 7,3% | 30 | 48,- | | 2001 | 7,3% | 75 | 124,-
2002 | 3,9% | 30 | 50,- | | 2002 | 3,9% | 75 | 129,-
2003 | 8,8% | 30 | 54,- | | 2003 | 8,8% | 75 | 140,-

	Vyhláškou MF SR č. 206/1997 Z. z. bol od 1. augusta 1997 zvýšený koncesionársky poplatok za rozhlasový prijímač  o 50 % t.j. z 20,- na 30,- Sk  a za televízny prijímač  tiež o 50 % t.j. z 50,- na 75,- Sk. Uvedené zvýšenie malo, podľa ministerstva financií,  kompenzovať zníženie výnosov z reklamy spôsobené vstupom ďalších elektronických médií na reklamný trh, zavedenie maximálnych   cien  vnútroštátnych   výkonov  rádiokomunikácií  na základe  cenového  výmeru MF SR  ako aj dôsledky inflácie na zvýšenie nákladov. 
Predchádzajúce tabuľky dokazujú skutočnosť, že úprava sadzby koncesionárskych poplatkov v roku 1997 sa realizovala mechanickým 50% zvýšením bez ohľadu na vývoj ekonomických ukazovateľov Slovenskej republiky a finančnú náročnosť programovej služby. Nové výnosy, ktoré sa dosiahli zvýšením sadzby koncesionárskeho poplatku nedokázali pokryť celkový rast nákladov. 
Reálna hodnota koncesionárskeho poplatku sa od poslednej úpravy v roku 1997 vplyvom inflácie vyvíjala nasledovne:

Slovenský rozhlas | | Slovenská televízia

Obdobie

Miera inflácie

Nominálna hodnota 
(v SK)

Reálna hodnota
(v Sk)

Obdobie

Miera inflácie

Nominálna hodnota 
(v SK)

Reálna hodnota
(v SK)

1997 | 6,1% | 30 | 28,- | | 1997 | 6,1% | 75 | 70,-
1998 | 6,7% | 30 | 26,- | | 1998 | 6,7% | 75 | 65,-
1999 | 10,6% | 30 | 23,- | | 1999 | 10,6% | 75 | 58,-
2000 | 12% | 30 | 20,- | | 2000 | 12% | 75 | 51,-
2001 | 7,3% | 30 | 19,- | | 2001 | 7,3% | 75 | 47,-
2002 | 3,9% | 30 | 18,- | | 2002 | 3,9% | 75 | 45,-
2003 | 8,8% | 30 | 16,- | | 2003 | 8,8% | 75 | 41,-

Cieľom    novely    č. 188/1999 zákona o koncesionárskych    poplatkoch  bolo zlepšiť výber koncesionárskych poplatkov od fyzických  i právnických osôb najmä zmenou povinnosti preukazovať nevlastnenie prijímača, či iných dôvodov pre oslobodenie   od   platenia   poplatku. Novela zákona taktiež umožnila  využívať pre účely tohoto zákona  databázu fyzických a právnických osôb  Slovenských elektrární. 
Uvedené zmeny v zákone,   ktorý nadobudol platnosť od 1.9.1999  sa  síce  pozitívne premietli do celkového procesu výberu poplatku, avšak vzhľadom na nezmenenú výšku poplatku nenaplnili sa predpoklady  dostatočného zvýšenia výnosov z koncesionárskych    poplatkov. 
Výnosy z koncesionárskych poplatkov naďalej zaostávajú za potrebami Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu.

Platná právna úprava vzhľadom na sadzbu koncesionárskych poplatkov a neprimeraný okruh oslobodených osôb nie je schopná zabezpečiť dostatočné finančné prostriedky pre činnosť oboch verejnoprávnych inštitúcií, čím je ohrozená ich nezávislosť, stabilita, hrozí riziko ďalšieho narastania dlhov, ako aj neschopnosť vykonávať službu vo verejnom záujme.

1.15.	Duálny systém a jeho dôsledky
Súčasná právna úprava umožňuje Slovenskej televízii a Slovenskému rozhlasu podnikateľskú činnosť, nedostatočne však vymedzuje jej proporcie a zásady jej uplatňovania voči hlavnému predmetu činnosti. Vo vysielaní preto nie sú ojedinelé prípady použitia skrytej, ale i otvorenej reklamy v programoch, ktoré by mali mať nekomerčný charakter. Stráca sa prehľad o rozsahu komerčnej činnosti i o jej výhodnosti, či nevýhodnosti pre hlavné poslanie týchto inštitúcií, čo sa najmarkantnejšie prejavuje v prípade Slovenskej televízie. 
Príjmy Slovenskej televízie z reklamy  sú vo veľkej miere závislé od aktivít agentúry Arbo Media a zároveň znížené o zmluvnú províziu. Finančne poddimenzovaná Slovenská televízia nie je schopná, ani nemôže a nie je jej úlohou, konkurovať súkromným vysielateľom na trhu reklamy. Súčasný podiel Slovenskej televízie na televíznom reklamnom trhu predstavuje cca 11%. Súčasný podiel Slovenského rozhlasu na rozhlasovom reklamnom trhu predstavuje cca 48%.

Pokles podielu Slovenskej televízie na reklamnom trhu predstavuje  prirodzený proces, ktorý súvisí s rozvojom duálneho systému rozhlasového a televízneho vysielania. V Európe sa sledovanosť verejnoprávnych televízii vo všeobecnosti pohybuje v rozmedzí 20-40%, čo si Slovenská televízia vďaka tradícii zatiaľ uchováva. Avšak predpoklad, že príjmy z reklamy by v budúcnosti mohli vyriešiť ekonomické problémy Slovenskej televízie je neopodstatnený predovšetkým preto, že odporuje základnému zmyslu existencie programovej služby vysielateľa na základe zákona.
Financovanie verejných médií nemôže byť závislé od príjmov z vysielania reklamy, ale musí byť založené  na stabilnom systéme financovania z verejných zdrojov. V niektorých európskych krajinách verejnoprávnym médiám zákon ani neumožňuje vysielať reklamu (Veľká Británia – BBC, Nórsko – NRK, Fínsko – YLE). 

Sústredenie sa na zvýšenie príjmov z reklamy, napr. zvýšením zákonom určenej hranice,  by znamenalo zmenu obsahu vysielania v prospech komerčne lukratívnych programov a tým zánik dôvodov pre existenciu televíznej a rozhlasovej služby vo verejnom záujme.

1.16.	Subvencie zo štátneho rozpočtu
Slovenská televízia a Slovenský rozhlas tvoria v štátnom rozpočte samostatné rozpočtové kapitoly a na štátny rozpočet sú zapojené podobne ako príspevková organizácia. Základným všeobecne záväzným právnym predpisom, ktorý upravuje hospodárenie  STV  a  SRo  je  v  súčasnosti  zákon  NR  SR  č. 303/1995 Z. z.  o rozpočtových pravidlách v znení neskorších predpisov, podľa ktorého obe inštitúcie  hospodária  so  všetkými prostriedkami ako príspevková organizácia s odchýlkami ustanovenými osobitným zákonom. 
V nadväznosti na uvedené STV a SRo hospodária podľa rozpočtu výnosov  a    nákladov  a  hospodárskeho  výsledku.   Svoje   výdavky,    bežné a kapitálové, sú povinné prednostne uhrádzať z vlastných zdrojov. V prípade, ak vlastné zdroje týmto organizáciám nepostačujú na krytie potrieb, môže zriaďovateľ, v tomto prípade funkciu zriaďovateľa plní Ministerstvo financií SR (ďalej len MF SR), poskytnúť príspevok zo štátneho rozpočtu.
Pri  stanovení  výšky   príspevku   zo   štátneho   rozpočtu   sa   vychádza z finančne nepokrytých potrieb subjektov. Pri určovaní jeho výšky sa zohľadňujú vládou schválené priority, všeobecné princípy tvorby štátneho rozpočtu na príslušný rozpočtový rok, pričom závažným limitujúcim faktorom sú zdrojové možnosti štátneho rozpočtu. 
	Práve v dôsledku nedostatku zdrojov v štátnom rozpočte sa v posledných rokoch v oblasti tovarov a služieb nezohľadňuje všeobecné zvýšenie cenovej hladiny - inflácia. 
Porovnanie nákladov Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie
v mld. Sk | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001
Slovenský rozhlas | 0,486 | 0,458 | 0,553 | 0,717 | 0,683 | 0,779 | 0,866 | 0,962 | 0,992
Slovenská televízia | 1,263 | 1,315 | 1,380 | 1, 662 | 1,676 | 1,829 | 1,869 | 1,955 | 1,940
Index STV/SRo | 2,6 | 2,9 | 2,5 | 2,3 | 2,5 | 2,4 | 2,1 | 2 | 1,9
Podiel dotácií zo štátneho rozpočtu na prevádzkových nákladoch
| 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001
Slovenský rozhlas | 9% | 16% | 20% | 44% | 44% | 43% | 30% | 26% | 25%
Slovenská televízia | 3% | 0% | 1% | 19% | 19% | 20% | 15% | 13% | 13%
Podiel dotácií zo štátneho rozpočtu na nákladoch na vysielače
| 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001
Slovenský rozhlas | 100,0% | 85,3% | 114,6% | 124,0% | 126,9% | 129,6% | 147,0% | 153,2% |
Slovenská televízia | 17% | 0% | 12% | 95% | 90% | 113% | 72% | 74% | 51%
Podiel dotácií zo štátneho rozpočtu na stratách za oslobodené osoby
| 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001
Slovenský rozhlas | | | | | | | 142% | 129% | 125%
Slovenská televízia | | | | | | | 58% | 53% | 51%

Bežný transfer zo štátneho rozpočtu dlhodobo nezohľadňuje požiadavky Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie. Práve naopak, pri rastúcich vstupoch klesá výška bežného transferu a kapitálový transfer nie je poskytovaný takmer vôbec, resp. v minimálnej výške. Ďalšie opatrenia, ktoré by smerovali k redukcii variabilných nákladov by hraničili s ohrozením existencie týchto médií a ich poslania.
	
1.17.	Mimoriadne prevádzkové dotácie na oddlženie
V zmysle schváleného uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 496/2001 z 30. mája 2001 boli Slovenskej televízii a Slovenskému rozhlasu poskytnuté mimoriadne finančné prostriedky na úhradu rozvojového projektu vo výške 927 mil. Sk.
Postupu uvoľňovania, použitia, evidovania a zúčtovania finančných prostriedkov z privatizácie v roku 2001 bol viazaný na kladné stanovisko Ministerstva financií SR k záväznému použitiu finančných prostriedkov. Uvedené prostriedky sa použili na jednorázové oddlženie voči Slovenským telekomunikáciám , a.s.. 
V dôsledku ďalšieho neplnenia si záväzkov Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu voči Slovenským telekomunikáciám , a.s. musela byť v roku 2002 opäť jednorázovo poskytnutá účelová dotácia na oddlženie v sume 711 066 000 Sk (uznesenie vlády Slovenskej republiky č. č. 685/2002 z 19. júna 2002).
 	Mimoriadne zvýšené nároky na výdavky zo štátneho rozpočtu predstavujú za uvedené obdobie úhrnne sumu 1,64 mld. Sk.
Ministerstvo kultúry preverovalo súčasný stav pohľadávok Slovenských telekomunikácií, a.s. Slovenskej televízii a Slovenskému rozhlasu. Podľa informácií Slovenských telekomunikácií, a.s. predstavujú nové pohľadávky k 30. 9. 2002 voči uvedeným médiám sumu 231 mil. Sk.

Prehľad pohľadávok Slovenských telekomunikácií, a.s. 
voči Slovenskej televízii a Slovenskému rozhlasu k 30.9.2002

| Hlasová služba, prenájom okruhov, medzin.sl. | Vysielanie | Pohľadávky spolu:
STV | 15 804 698,80 | 142 602 195,00 | 158 406 893,80
SRo | 184 428,10 | 72 516 138,00 | 72 700 566,10
Spolu | | 231 107 459,90
 (údaj sú v Sk)

1.18.	Prehľad strát 
Nasledujúca tabuľka poskytuje prehľad strát v dôsledku v analýze uvedených príčin a ich porovnanie s návrhom na príspevok zo štátneho rozpočtu na rok 2003.

Ukazovateľ | Slovenská televízia | Slovenský rozhlas
Vysielače (50% nákladov) | 227 239 | 132 654
Oslobodení – fyzické osoby | 513 360 | 212 760
Oslobodené – právnické osoby | 7 395 | 2 958
Strata na výnosoch z poplatkov spôsobená infláciou | 421 073 | 188 024
Požiadvka na bežný transfer | 550 000 | 525 000
Požiadavka na kapitálový transfer | 120 000 | 186 500
Spolu | 1 839 067 | 1 247 896
Návrh príspevku zo štátneho rozpočtu | 370 000 | 330 000
Rozdiel | -1 469 067 | -917 896
Údaje sú v tis. Sk

	Z uvedené vyplýva, že vzhľadom na limit výdavkov zo  štátneho rozpočtu na rok 2003 nie je možné dosiahnuť reálnu kompenzáciu strát Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu, a to ani v rozsahu ich záväzkov voči Slovenským telekomunikáciám, a.s., prípadne aj za oslobodené osoby a ďalšie položky uvedené v predchádzajúcej tabuľke. Príspevok zo štátneho rozpočtu navrhnutý na rok 2003 predstavuje 20%-nú kompenzáciu pre Slovenskú televíziu a 26%-nú pre Slovenský rozhlas.

Ako vyplýva z uvedených analýz, súčasný systém a stav financovania Slovenského rozhlasu a Slovenskej televízie nezabezpečuje  dostatočný a stabilný objem finančných prostriedkov na plnenie úloh oboch inštitúcii. Oproti krajinám Európskej únie má Slovenská republika najnižšiu sadzbu rozhlasových a televíznych poplatkov. Z hľadiska zachovania a ďalšieho rozvoja programovej služby vo verejnom záujme je nevyhnutné zabezpečiť dostatočný zdroj stabilného a kontinuálneho financovania tejto služby.

S prihliadnutím na schválený  limit výdavkov zo štátneho rozpočtu na rok 2003 je možné uvedenú situáciu riešiť iba zvýšením sadzby koncesionárskych poplatkov.
 
Výška sadzby koncesionárskych poplatkov by rozhodne mala zohľadňovať skutočnosť, že objem disponibilných finančných prostriedkov na zabezpečenie programovej služby vo verejnom záujme musí pokryť nasledovné oblasti: 
a)	výkon programovej služby vo verejnom záujme,
b)	podporu a rozvoj audiovizuálnej tvorby, 
c)	splácanie záväzkov týchto inštitúcií,
d)	technologické a rozvojové investície,
e)	prevádzku a udržiavanie majetku, ktoré tieto inštitúcie spravujú.

Novelizáciu uvedeného zákona Ministerstvo kultúry SR navrhuje zmeniť nasledovné ustanovenia:
•	v § 4a ods. 1 a 2 zvýšiť sadzbu koncesionárskych poplatkov a v závislosti od novej výšky sadzby prijať ustanovenie o diferencovanej 50% sadzbe, pre  fyzickú osobu, ktorá je poberateľom dôchodku, ak  nežije v spoločnej domácnosti  s inou osobou s pravidelným príjmom zo zárobkovej činnosti,
•	v §6 ods. 1 vypustiť písm. c),
•	uvedené zmeny navrhnúť s účinnosťou od 1. júla 2003. 

V nadväznosti na predložený návrh riešenia finančného zabezpečenia Slovenskej televízie a Slovenského rozhlasu ministerstvo predkladá vláde Slovenskej republiky návrh, ktorého cieľom je  zefektívnenie výberu, kontroly a vymožiteľnosti koncesionárskych poplatkov.
Vzhľadom na skutočnosť, že počet platiacich koncesionárov  prebieha neustálym, prirodzeným vývojom, považuje ministerstvo kultúry za nevyhnutné pravidelne v rozpätí 2-3 rokov aktualizovať evidenciu povinných osôb porovnaním s evidenciou, ktorú spravujú právnické osoby ako údaje v Evidencii mesačných záloh na odber elektrickej energie.

V zmysle uvedeného odporúča ministerstvo kultúry vláde Slovenskej republiky poveriť ministra dopravy, pôšt a telekomunikácií, aby poveril generálneho riaditeľa Slovenskej pošty, š.p. aktualizáciou evidencie počtu domácností v zmysle ustanovenia § 5 ods. 3 zákona o koncesionárskych poplatkoch.

Záver

Na tomto mieste je nutné pripomenúť, že  všetky formy vysielania sú financované spotrebiteľom/občanom, či už ako daňovým poplatníkom (štátne dotácie), ako spotrebiteľom produktov (inzercia a sponzorstvo), ako predplatiteľom určitých programových staníc (platená TV), alebo ako majiteľom rozhlasového alebo televízneho prijímača (koncesionárske/licenčné poplatky). Vo všetkých týchto prípadoch občan nemá na výber, je povinný platiť. 
•	V prípade, že platí formou odvádzania daní, financuje ten typ programov, pre ktoré sa štát rozhodol,  s tým,  že tieto programy spĺňajú najvyššie záujmy štátu.

•	V prípade, že platí prostredníctvom inzercie a sponzorstva (tým, že kupuje produkty a služby inzerované v rozhlase a televízii), financuje ten typ programov, ktoré si komerčný vysielateľ zvolil, aby  získal čo najväčší počet poslucháčov a divákov, čím vlastne zvýši  svoj zisk.

•	Ak platí ako predplatiteľ danej programovej stanice, platí vlastne za služby, ktoré si vybral ako spotrebiteľ.

Ak platí za vysielanie formou koncesionárskych/licenčných poplatkov, financuje verejnú službu, ktorá mu je poskytovaná ako občanovi.

Budúcnosť  vysielania televíznej a rozhlasovej programovej služby vo verejnom záujme vyplýva z jej poslania a úlohy v občianskej spoločnosti a pre občiansku spoločnosť. Čím je väčšia rozmanitosť  a  individualizácia informačných zdrojov, tým viac sa divácka a poslucháčska obec rozčleňuje,  tým viac bude dôležité zachovať  aspoň jednu pevnú  službu, ktorá  zohráva úlohu  národného informačného zdroja a národnej identifikácie. Súčasne s vývojom technológie (digitalizácia, koncentrácia, atď.),  doplnkových foriem dodávania  programov (satelit, kábel, Internet), so zväčšovaním počtu programov (kanálov), a to najmä prostredníctvom ďalších tematických kanálov,  ako aj s vývojom nových metód financovania (platená TV, platenie za sledovanie),  aj verejnoprávni vysielatelia musia byť schopní prijať všetky tieto nové prvky, aby mohli ďalej slúžiť verejnosti, a to čo najvhodnejším spôsobom, tak ako si to doba vyžaduje.

Európske krajiny sa zhodli, že práve v období globalizácie a nástupu informačnej spoločnosti rastie význam a  nezastupiteľnosť  programovej služby verejnoprávnych médií, nakoľko tieto zabezpečujú naplnenie ústavných práv občanov. Úlohou štátu a vecou spoločnej zodpovednosti  je garantovať prístupnosť k informáciám, vzdelávaniu a kultúrnemu bohatstvu.  Zároveň s tým je nevyhnutné presadzovať princípy podpory kvalitných relácií, programov a produktov neobsahujúcich násilie, ktoré odrážajú kultúrnu rozmanitosť a bohatstvo európskych krajín.

Nové komunikačné technológie prinášajú do oblasti vysielania zásadné zmeny, ktoré si vyžadujú jasne formulované princípy podpory systému verejnoprávneho vysielania, tak aby bol schopný ďalšieho vývoja v novom technologickom kontexte.

Na Štvrtej európskej konferencii ministrov o politike v oblasti hromadných médií, ktorá sa konala 7.-8. 12. 1994 v Prahe, sa v dokumente „BUDÚCNOSŤ VEREJNOPRÁVNEHO VYSIELANIA“ ministri štátov zaviazali, že zaručia pre vysielateľov na základe zákona stále a primerané zdroje nevyhnutné na plnenie ich úloh. Štáty uchádzajúce sa o členstvo v EÚ budú posudzované aj podľa toho, ako zabezpečujú verejnoprávne vysielanie.