Návrh opatrení na minimalizáciu dopadov na štátny rozpočet vyplývajúcich  z obmedzenia  bežného obhospodarovania v súvislosti s podmienkami ochrany prírody a krajiny

         Pri  prerokovaní návrhu nariadenia vlády SR o obsahu žiadosti o úhradu náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania a o spôsobe výpočtu náhrady (ďalej len „nariadenie vlády“) na rokovaní vlády dňa 13.02.2003 bolo v súvislosti so skutočnosťou, že Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky ( ďalej len „ministerstvo“) nemá v rozpočte na rok 2003 dostatočné finančné zdroje na zabezpečenie úhrady náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania, uložené podpredsedovi vlády a ministrovi spravodlivosti spracovať analýzu odkladu účinnosti nariadenia vlády z navrhovaného termínu 1.03.2003 na 1.04.2003. Uvedená analýza, ktorá je v prílohe č.1. bola predložená spolu s návrhom nariadenia na rokovanie vlády 13.02.2003 .Vzhľadom na skutočnosť, že do nadobudnutia účinnosti predkladaného nariadenia vlády platí nariadenie vlády č.24/2002 o spôsobe výpočtu a úhrady majetkovej ujmy vzniknutej obmedzením bežného hospodárenia na pozemku, ktorý nie je vo vlastníctve štátu, spracovaná analýza konštatovala, že odklad účinnosti predkladaného nariadenia vlády vo vzťahu k nedostatku finančných prostriedkov nič nerieši. Keďže o nároku za obmedzenie bežného obhospodarovania sa rozhoduje v súlade so zákonom č. 71/1967 Zb. o správnom konaní, musí sa o požiadavkách rozhodnúť a priznaná náhrada je podľa § 61 ods.11 zákona č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny (ďalej len „zákon“) splatná v lehote 60 dní a  ak nebude vyplatená, oprávnené osoby si ju budú vymáhať súdnou cestou.
 
      Vláda SR  13.02.2003 rokovanie o návrhu nariadenia prerušila a uložila  ministrovi životného prostredia v spolupráci s ministrom pôdohospodárstva predložiť na rokovanie vlády návrh opatrení na minimalizáciu dopadov na štátny rozpočet tak, aby nároky vyplývajúce zo zákona č. 543/2003 Z. z. o ochrane prírody a krajiny ( ďalej len „zákon“) boli realizované v rámci schváleného rozpočtu.

         Predkladané nariadenie vlády je vykonávacím právnym predpisom k § 61 ods. 12 zákona a obsahuje len podrobnosti o obsahu žiadosti a spôsob výpočtu. Vzhľadom na uvedené sa v doložke finančných, ekonomických a environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť konštatuje, že nariadenie vlády nemá dopad na štátny rozpočet. Dopad na štátny rozpočet vyplýva z dikcie § 61 ods.1 zákona a bol vyčíslený v dôvodovej správe k návrhu zákona, ktorý schválila vláda SR dňa 22.05.2002. Dopad na štátny rozpočet predstavoval sumu  398,5 mil. Sk, ktorú v prípade náhrady ujmy aj štátnym subjektom, tak ako to vyplýva z § 61 zákona, treba zdvojnásobiť.  Ministerstvo má v rozpočte na rok 2003 na úhradu náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania sumu 10 mil. Sk. Prehľad žiadostí na úhradu náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania evidovaných na ministerstve je uvedený v prílohe č.2 a predstavuje sumu  45 420 732.- Sk..

      Problematika kompenzácie obmedzení, ktoré vznikajú vlastníkovi pozemku z dôvodu, že na jeho pozemku je vyhlásené chránené územie a uvedená skutočnosť je obmedzujúcim faktorom v jeho hospodárení, je v zákona riešená tromi možnými spôsobmi.
1.	Finančný príspevok ( § 60).

Prestavuje stimulačné opatrenie, ktorého cieľom je prispieť vlastníkovi  pozemku v chránenom území, ktorého hospodárenie je v dôsledku dodržiavania podmienok ochrany prírody a krajiny sťažené na  obhospodarovanie tohto pozemku tak , aby ho vlastník obhospodaroval v súlade s podmienkami ochrany prírody a krajiny. 
Poznámka:
Ministerstvo zatiaľ eviduje jednu žiadosť na sumu 7 000.- Sk. 

2.	Náhrada za obmedzenie bežného obhospodarovania (§ 61). 

Ide o kompenzačné o patrenie na ktorého základe  sa vlastníkovi nahrádza „ušlý zisk“, ktorý nedosiahol na svojom pozemku z dôvodu, že mu bolo hospodárenie z titulu ochrany prírody a krajiny obmedzené.
Poznámka: 
Prehľad žiadostí je uvedený v prílohe č. 2

3.	Predkupné právo štátu (§ 63).  

V prípade, že sa pozemok nachádza v území s tretím, štvrtým a piatym stupňom ochrany za hranicou zastavaného územia obce a vlastník ho chce predať, má na kúpu pozemku štát predkupné právo. 
Poznámka:
Ministerstvo zatiaľ eviduje jednu ponuku na predaj za sumu 15 mil. Sk. 

Poznámka: 
       Na realizáciu všetkých uvedených kompenzačných opatrení má ministerstvo v rozpočte na rok 2003 len   uvedených 10 mil. Sk. 

     			Existencia primeraných  kompenzačných opatrení je jednou z hlavných podmienok pre zabezpečenie plnenia uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 1154 z 12.12.2001 k prioritným úlohám vlády Slovenskej republiky vyplývajúcich z Pravidelnej správy Európskej komisie o pripravenosti Slovenskej republiky na členstvo v Európskej únii z 13.11.2001 v  ktorého zmysle má ministerstvo do decembra  2003 predložiť Európskej komisii národný zoznam území, ktoré navrhuje na zaradenie do európskej sústavy chránených území NATURA 2000. Územia, ktoré Slovenská republika navrhne na zaradenie do  NATURA 2000, sú vyberané na základe odborných kritérií, ich navrhnutie na zaradenie do siete musí byť predrokované s vlastníkmi a vlastník musí byť okrem iného oboznámený aj z výškou kompenzácie za obmedzenie, ktoré bude musieť z trpieť z titulu podmienok ochrany prírody a krajiny (§ 27 ods. 3 zákona). Dôsledkom nezaradenia niektorej lokality do návrhu, ktorý Slovenská republika musí zaslať do decembra 2003 (najneskoršie ku dňu vstupu), môže byť upozornenie Európskej komisie  na nedodržanie príslušnej smernice EU upravujúcej problematiku tvorby siete NATURA 2000 s následnou pokutou za jej neplnenie. Pokutovaná bude Slovenská republika.
      
      Opatrenia, ktorých cieľom by mala byť minimalizácia dopadu kompenzačných opatrení na štátny rozpočet, môžu vychádzať len z obmedzenia ich aplikácie, ktoré je možné uskutočniť nasledovne. 

Finančný príspevok ( § 60).
      Keďže ide o stimulačné, nenárokovateľné opatrenie, je možné ho pre nedostatok finančných prostriedkov neaplikovať. Dôsledkom však bude degradácia niektorých chránených území nevhodným obhospodarovaním, resp. neobhospodarovaním. Napr. neposkytnutie finančného príspevku na kosbu v sťažených podmienkach  (vysokohorské lúky) bude mať za následok ich zarastanie a zánik predmetu ochrany, ohrozených druhov, pre ktorých existenciu  je kosba prvoradá.

Náhrada za obmedzenie bežného obhospodarovania (§ 61). 
       Podľa § 61 ods. 1 zákona vlastník pozemku je povinný strpieť obmedzenia a opatrenia vyplývajúce zo zákazov a iných podmienok ochrany prírody a krajiny ustanovených zákonom alebo na jeho základe. Ak dochádza v dôsledku týchto obmedzení a opatrení k obmedzeniu bežného obhospodarovania pozemkov, patrí mu náhrada vo výške zodpovedajúcej tomuto obmedzeniu bežného obhospodarovania. 
      Podľa § 61 ods. 2 zákona bežným obhospodarovaním sa rozumie:
a)	využívanie poľnohospodárskeho pozemku v súlade s osobitným predpisom, ak sa tento pozemok takto využíva najmenej dva roky pred podaním žiadosti,
b)	hospodárenie na lesnom pozemku, ktoré zodpovedá návrhu hospodárskych opatrení pre jednotky priestorového rozdelenia lesa pred uplatnením obmedzujúcich požiadaviek orgánu ochrany prírody.
Z uvedeného vyplýva, že vlastník je povinný strpieť len obmedzenia a opatrenia vyplývajúce zo zákazov ustanovených zákonom, iných podmienok ochrany ustanovených zákonom, iných podmienok ochrany ustanovených na základe zákona a len na základe takéhoto obmedzenia mu patrí náhrada.
Prehľad obmedzení vyplývajúcich zo zákona na LPF  a PPF je uvedený v prílohe č. 3 a prílohe č. 4.

Minimalizovať dopad na štátny rozpočet  z titulu úhrady náhrady za obmedzenie bežného obhospodarovania je možne prijatím nasledovných opatrení:
1.	Znížením plochy územia, na ktorom sa uplatňujú najprísnejšie obmedzenia.
2.	Výmenou pozemkov nachádzajúcich sa v územiach, kde platia obmedzenia vyplývajúce z podmienok ochrany prírody a krajiny za pozemky v územiach bez obmedzujúcich podmienok ochrany prírody a krajiny.
3.	Inou formou kompenzácie zo štátneho rozpočtu ako úhrada z titulu § 61 zákona , štátnym vlastníkom.

K bodu 1.
Podmienky na realizáciu uvedeného opatrenia vytvoril už zákon, a to nasledovne :
a)	neviaže kategóriu chráneného územia na  jeden stupeň ochrany.
b)	umožňuje zónovanie chránených území podľa stavu biotopov na štyri zóny.
c)	podľa § 104 ods. 18 tretia veta zákona majú KÚ do piatich rokov od nadobudnutia účinnosti zákona prehodnotiť  stupne ochrany v existujúcich prírodných rezerváciách, národných prírodných rezerváciách, prírodných pamiatkach a národných prírodných pamiatkach. Znížením stupňa ochrany dôjde k zníženiu rozlohy územia, na ktorom sú zakázané zásahy do lesných porastov a poškodzovanie vegetačného a pôdneho krytu.
d)	v súlade s plánom práce vlády na rok 2003 má ministerstvo predložiť v máji na rokovanie vlády návrh národného zoznamu navrhovaných chránených vtáčích území a v novembri návrh národného zoznamu navrhovaných území európskeho významu ( oba typy uvedených území tvoria sieť NATURA 2000), na ktorého základe môže dôjsť k  prehodnoteniu existujúcej siete maloplošných chránených území
e)	nadväzne na uvedené bude ministerstvo zabezpečovať zónovanie území, ktorého cieľom je rozdiferencovanie chránených území podľa stavu biotopov v nich a tým aj zníženie plochy, na ktorej sa uplatňuje najväčšie obmedzenie.  

K bodu 2.
Z predloženého prehľadu obmedzení na PPF a LPF ( príloha č. 3 a 4) vyplýva, že obmedzenia vyplývajúce z iných podmienok ochrany ustanovené zákonom, ako aj obmedzenia vyplývajúce z  iných podmienok ochrany ustanovených na základe zákona sa vyskytujú aj v 1. stupni ochrany. Získanie vhodného pozemku, ktorý by bol ponúknutý na výmenu, je  teda podmienené jeho umiestnením na takej ploche, kde by z pohľadu ochrany prírody a krajiny nedochádzalo k absolútne žiadnemu obmedzeniu. Podľa prehľadu žiadostí o náhradu za obmedzeniu bežného obhospodarovania  možno konštatovať, že 99 % žiadostí je na LPF. Zabezpečenie adekvátneho množstva a kvality pozemkov, kde sa neuplatňujú žiadne obmedzenia ochrany prírody a krajiny  za pozemky nachádzajúceho sa v chránených územiach,  je prakticky nemožné. Subjekt, ktorému je uvedená výmena ponúknutá, zvyčajne požaduje pozemok v rovnakej kvalite, nachádzajúci sa v tej istej lokalite ako pôvodný pozemok.
 
K bodu 3
Zavedením iných foriem kompenzácií ako len finančnej zo štátneho rozpočtu, štátnym vlastníkom a správcom území, ktorí budú obmedzení oproti bežnému obhospodarovaniu a ktorým z titulu ochrany prírody a krajiny vzniká značná ekonomická ujma.

Realizáciou predkupného práva štátu podľa § 63 zákona.
Keďže podľa § 63 ide len o možnosť, v ktorej si môže štát zastúpený ministerstvom v dvojmesačnej lehote uplatniť predkupné právo, je možné ho pre nedostatok finančných prostriedkov nerealizovať. Z dlhodobého hľadiska je však na zváženie ekonomická výhodnosť jednorazovej investície na kúpu pozemku ako pravidelnej platby za obmedzenie bežného obhospodarovania. 

Osobitná forma kompenzácie nad rámec zákona.
Kedže ochrana prírody vrátane starostlivosti a manažmentu o územia európskej sústavy NATURA  2000 v  krajinách EÚ nemá obligatórne finančné krytie zo spoločných zdrojov, v praxi (EÚ) sa osvedčuje využívanie alternatívnych zdrojov z kohéznych alebo čiastočne aj štrukturálnych fondov. Nie sú to však kompenzačné opatrenia v zmysle § 61 zákona,  takéto formy podpory môžu čiastočne alternovať a zabezpečiť cieľové požiadavky ochrany prírody. Jedná sa najme o zavedenie tzv. vhodnej poľnohospodárskej praxe, čo je podmienkou danou Spoločnou poľnohospodárskou politikou (Common Agriculture Policy) a zavádzanie dielčích agroenvironmentálnych programov. Agroenvironmentálny program  je snahou o integráciu agrárnej a environmentálnej politiky s cieľom ekologizácie hospodárenia v poľnohospodárskej krajine, ochrany základných zložiek životného prostredia, biologickej diverzite, prírodného a kultúrneho dedičstva. Cez takéto programy sa dajú zabezpečiť a stimulovať kapacity hospodárov na PPF zamerané napr. na vhodné a trvalo udržateľné využívanie trávnatých biotopov, mokrých lúk a iných mokradí a iné. Finančným zdrojom pre takéto aktivity je Európsky poľnohospodársky zabezpečovací a garančný  Fond (EAGGF), ktorý podporuje mimo iné aj napr. výkup pozemkov do štátnej držby v prípade významnej hodnoty biotopu.

V prípade, že chránené územie (vrátane území európskeho významu) bude súčasťou širšieho regiónu zaradeného ako znevýhodnená oblasť (LFA) podľa smernice Rady č. 1257/1999 budú mať subjekty hospodáriace na takýchto územiach možnosť sa uchádzať o kompenzačné platby v závislosti od hektárovej výmery pozemku (chráneného územia) a typu znevýhodnenia. Podmienkou je charakter činností, ktorý musí byť v súlade s  vhodnou poľnohospodárskou praxou a definovaným cieľovým stavom chráneného územia. Uplatňuje sa participačný prístup k hospodárskym a ochranárskym aktivitám.

Záver: 
Z uvedeného prehľadu vyplýva, že jedinou možnosťou ako zabezpečiť minimalizáciu dopadu na štátny rozpočet je  urýchlenie realizácie opatrení uvedených v bode 1 písm. c) a e) .