Úvod
	
Národný akčný plán pre ženy v SR ako hlavný programový dokument s cieľom zlepšenia postavenia žien v Slovenskej republike v časovom horizonte 10 rokov bol schválený uznesením vlády SR č. 650/1997 zo dňa 16.9.1997. Podnetom pre jeho vytvorenie bola 4. svetová konferencia OSN o ženách (Peking 1995)  a jej ciele a úlohy, uvedené v Pekingskej deklarácii a Akčnej platforme. Tento programový dokument vlády SR v oblasti problematiky žien obsahuje priority, strategické ciele a kroky (opatrenia na riešenie) ktoré by mala realizovať vláda SR prostredníctvom ňou poverených subjektov za účelom vytvárania takých podmienok, ktoré budú pôsobiť skutočne rozvojovo a nediskriminačne ako na ženy, tak aj mužov. Každoročným vypracovaním informácie o plnení úloh Národného akčného plánu pre ženy v SR (ďalej NAP) bol poverený Koordinačný výbor pre problematiku žien v zmysle predchádzajúcich ako aj najnovšieho uznesenia vlády SR č. 930 z roku 2000. V rámci vyhodnotení plnenia NAP za rok 2001 na sekretariát KVPŽ boli zaslané hodnotenia od 26 organizácií [15 ministerstiev, 8 KÚ a 7 ostatných organizácií]. V rámci hodnotení KÚ boli získané informácie o plnení niektorých úloh zo strany mimovládnych organizácií, hlavne ak bola úloha plnená spoločne štátnou a mimovládnou inštitúciou.
V zhode s predchádzajúcim hodnotení NAP možno konštatovať pretrvávanie stereotypov v našej spoločnosti vo vzťahu k problematike žien a ich postaveniu v spoločnosti, vo vzdelávaní, na trhu práce, v prístupe žien do rozhodovacích procesov, do politiky, do riadenia spoločnosti. Cieľom ostáva dosiahnutie rovnoprávnosti žien a mužov „de facto“ popri už dostatočne dosiahnutej rovnoprávnosti „de jure“. Fenomén rovnoprávnosti sa dotýka nielen žien, ale rovnako žien a mužov a teda je celospoločenskou záležitosťou. Hlavná filozofia EÚ v problematike žien a rovnosti príležitostí žien a mužov, vyjadrená v politike a prioritách EÚ, je proces „mainstreaming“, ktorý je prierezovou záležitosťou. Preto aktuálnym  cieľom všetkých, ktorí sú zapojení do realizovania úloh Národného akčného plánu pre ženy v SR je začať s realizovaním procesu „mainstreaming“, aby sa rovnosť rodov stala bežnou súčasťou každej aktivity, každého rozhodnutia a opatrenia na všetkých úrovniach rozhodovania v spoločnosti. Pokiaľ toto nie je realitou, dovtedy bude mať význam napĺňanie princípov NAP osobitným obsahom v záujme zlepšenia postavenia žien na Slovensku. 

Princíp I. Realizovať v praxi v právnom systéme zakotvené rovnoprávne postavenie ženy v rodine, zamestnaní a v spoločnosti
Opatrenia na riešenie
1.	Trvalo presadzovať a monitorovať dodržiavanie občianskych a ľudských práv žien.
2.	Dôslednejšie zabezpečovať  členenie  štatistických údajov podľa  pohlavia.
3.	Presadzovať sprísnenie dohľadu nad bezpečnosťou pracovných podmienok žien.
4.	Vytvárať podmienky ženám pri hľadaní ich pracovného uplatnenia, a to najmä tým, ktoré vzhľadom na vek, zdravotný stav, povinnosti v rodine a iné faktory majú problémy s uplatnením na trhu práce.
5.	Podporovať rozvoj služieb na zabezpečenie chodu domácnosti (najmä výchova a opatrovanie detí) v rodinách žien aktívnych v politike, resp. vo vedúcich funkciách u zamestnaných podnikateliek a podnikateľov.
6.	Zvyšovať právne vedomie žien v  oblasti ochrany práce,  pracovného a rodinného práva.

1
7.	Podporovať  zriadenie  inštitútu „ombudsmana“ zameraného na ochranu zabezpečovania  ľudských práv  vo všetkých  oblastiach. 
8.	Doplniť  legislatívu o zodpovednosť obcí  za rozvoj  bývania  v spravovanom území a o zmeny  týkajúce sa daní tak, aby mali obce  možnosť  príjem z daní investovať  do zabezpečenia  bývania občanov  ako aj do sektoru služieb,  osobitne služieb pre  ženy  a  rodiny. 
9.	Legislatívne upraviť riešenie  bytových náhrad  pri rozpade  manželstva, poskytovanie príspevkov na bývanie  a  ekonomických nástrojov bytovej politiky.
10.	Doplniť legislatívu o možnosť ženy používať po uzatvorení manželstva rodné priezvisko aj priezvisko manžela súčasne.

V roku 2001 opakovane v zhode s predchádzajúcim hodnoteným obdobím možno konštatovať, že postavenie žien na Slovensku v rámci platnej legislatívy je rovnoprávne. Všetky legislatívne normy, prijaté v priebehu roka 2001 neobsahovali časti, ktoré by pôsobili diskriminačne z rodového aspektu. Prakticky však pri tvorbe žiadneho zákona nebola vytvorená možnosť vypracovať analýzu pre posúdenie, ako daný zákon pôsobí rozdielne na mužov a ženy, aké rôzne podmienky majú muži a ženy v rámci daného zákona pri jeho realizovateľnosti. V mnohých krajinách EÚ si tieto  fakty uvedomujú a napríklad v Holandsku prijali daňový zákon, v ktorom už pri jeho zrode hodnotili, ako jeho jednotlivé časti rôzne ovplyvnia mužov a ženy a pripravili jeho znenie s ohľadom na tieto skutočnosti. 

1. Odbor zahraničných stykov a ľudských práv ministerstva spravodlivosti pri svojej činnosti nezaznamenal za rok 2001 žiadne porušenie občianskych alebo ľudských práv, ktoré by vyplynulo z porušenia práva na rovnosť žien  v občianskom, pracovnom alebo rodinnom živote.  Podľa dostupných informácií nebola v tomto smere podaná žiadna sťažnosť na Európsky súd pre ľudské práva v Štrasburgu. 

2. Podľa údajov zo Štatistického úradu SR hľadisko pohlavia sa uplatňuje pri pravidelnom zisťovaní demografických údajov, kde sú všetky údaje triedené podľa pohlavia, vo výberovom zisťovaní pracovných síl, kde sa sleduje zamestnanosť a nezamestnanosť žien, v zisťovaniach o štruktúre a diferenciácii miezd (podľa pohlavia, vzdelania, veku, krajov a odvetvia – mzdová úroveň), niektorých údajov o vzdelaní (počet absolventiek jednotlivých typov škôl). Okrem toho ŠÚ SR zhromažďuje aj údaje z iných rezortov ako napr. počet odsúdených žien, chorobnosť žien a pod.  V roku 2001 sa zapojil ŠÚ SR do pilotného projektu o monitorovaní postavenia žien v porovnaní s mužmi v regióne Európskej komisie pre ekonomiku (ECE). Indikátory, ktorými bude tento proces hodnotený, boli vybrané na základe odporúčaní Task-Force stretnutia v máji 2001 a dotýkajú sa uvedených štatistických oblastí: obyvateľstvo, rodina a domácnosť, práca a zamestnanosť, vzdelanie, verejný život a rozhodovanie, zdravie, kriminalita a násilie. Výsledky budú k dispozícii v roku 2002 a budú k dispozícii na web-stránkach UN ECE gender štatistiky pre Európu a Severnú Ameriku. V rámci rezortov sa využívajú personálne programy, súčasťou ktorých je evidencia a aktualizácia štatistických údajov a prehľadov v členení na mužov a ženy. V rámci sledovaných štatistík však ostáva ešte stále mnoho ukazovateľov, ktoré nie sú rodovo delene. Týmto otázkam bude potrebné venovať zvýšenú pozornosť.
3. V roku 2001 Národný inšpektorát práce realizoval  úlohu so špeciálnym režimom – previerky s názvom Pracovné podmienky žien – dodržiavanie BOZP. Cieľom previerok bolo získať prehľad o dodržiavaní vybraných ustanovení predpisov týkajúcich sa pracovných podmienok žien a taktiež pôsobiť na zamestnávateľské subjekty poskytovaním poradenstva o požadovanom stave pracovných podmienok a poskytovaním príručky s najdôležitejšími ustanoveniami predpisov a odporúčanými postupmi v zamestnávaní žien.
Výber preverovaných zamestnávateľských subjektov bol zameraný na organizácie, ktoré zamestnávajú ženy a u ktorých boli od roku 1996 zistené nedostatky v dodržiavaní pracovných podmienok žien a neboli vykonané následné previerky, ďalej na nové subjekty, malé podniky, stredné podniky a tiež supermarkety a hypermarkety.
Vykonaných bolo 272 previerok. V kontrolovaných subjektoch bolo v čase kontroly zamestnaných 33 757 žien, čo predstavuje 3,54% zamestnaných žien v SR. Inšpektori práce zistili celkom 924 nedostatkov, z toho 55 závažných. Priemerne bolo zistených 3,4 nedostatkov na jeden kontrolovaný subjekt. Na základe zistených nedostatkov bolo vydaných spolu 231 zákazov (zákazy práce nadčas, nočnej práce žien, ručnej manipulácie s bremenami nadlimitnej hmotnosti, ostatných prác mladistvých a žien, ostatných prác proti predpisom) a uložených 6 pokút v celkovej výške 70 000 Sk.
S výnimkou niektorých zamestnávateľov nie sú pracovné podmienky žien zabezpečované na požadovanej úrovni. Opakovane bolo zistené nedostatočné právne vedomie nových zamestnávateľských subjektov v oblasti oboznamovania zamestnancov s predpismi BOZP, v oblasti posudzovania rizík a nebezpečenstiev vyplývajúcich z pracovného procesu. Nedostatky sa vyskytli najmä pri práci žien s bremenami, pri nadčasovej práci, pri nočnej práci, prácach zakázaných pre ženy, tehotné ženy a matky do konca 9. mesiaca po pôrode.
Previerky ukázali, že systém bezpečnosti práce a ochrany zdravia pri práci je v prevažnej miere vytvorený iba formálne, v malých firmách sa takmer nevyskytuje, nakoľko neprináša okamžité ekonomické efekty. Zamestnávatelia v mnohých prípadoch bojujú o svoju existenciu a systém odškodňovania pracovných úrazov nepodporuje protiúrazovú prevenciu, nepostihuje organizácie s častým výskytom pracovných úrazov alebo práceneschopnosti.
       Súčasťou úlohy so špeciálnym režimom bolo poskytovanie poradenstva a  informačnej brožúrky „Pracovné podmienky žien“ s prehľadom legislatívnych  požiadaviek na zabezpečenie uspokojivých pracovných podmienok pre ženy. Výsledky tejto úlohy boli prerokované v porade vedenia MPSVR SR aj na Koordinačnom výbore  pre problematiku žien.
V rámci twinningového programu PHARE bol v roku 2001 spracovaný program vzdelávania v oblasti bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci so zameraním na školský systém. Realizáciou tohto programu budú celoplošne vytvorené podmienky na vzdelávanie v uvedenej oblasti, následkom čoho je možné predpokladať zníženie počtu pracovnej úrazovosti a chorôb z povolania. Štatistické zisťovanie pracovnej úrazovosti a chorôb z povolania u žien je samostatne zisťované prostredníctvom Štatistického úradu Slovenskej republiky 
Vychádzajúc z princípu rovnakého zaobchádzania sa v Zákonníku práce zrušil zákaz výkonu nočnej práce žien. Súčasne sa v súlade so Smernicou EÚ uložilo zamestnávateľovi zaistiť zamestnancom pracujúcim v noci bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci zodpovedajúcu charakteru ich práce a zabezpečiť, aby ochranné a preventívne služby alebo zariadenia, týkajúce sa bezpečnosti a ochrany zdravia pri práci, boli pre zamestnancov pracujúcich v noci  vždy k dispozícii a aby boli rovnocenné s tými, ktoré majú k dispozícii ostatní zamestnanci. 
Okrem generálneho zákazu vykonávania prác, ktoré sú fyzicky neprimerané alebo škodia všetkým ženám, zakotvených v zoznamoch prác a pracovísk zakázaných všetkým ženám a v zoznamoch prác a pracovísk zakázaných tehotným ženám a matkám do konca deviateho mesiaca po pôrode, vydaných ústrednými orgánmi, platí individuálny zákaz zamestnávania tehotných žien a matiek do konca deviateho mesiaca po pôrode a dojčiace ženy prácami, ktorých výkon im škodí podľa lekárskeho posudku. 
Ak sa na výkon práce vyžaduje zdravotná  spôsobilosť na prácu alebo psychická spôsobilosť  na prácu podľa osobitných predpisov, zamestnávateľ môže uzatvoriť pracovnú zmluvu len s  osobou zdravotne spôsobilou alebo psychicky spôsobilou  na túto prácu  a preto len v týchto prípadoch je oprávnený žiadať od ženy lekárske potvrdenie o jej spôsobilosti. 

4. V rámci pracovnej legislatívy je princíp rovnakého zaobchádzania s mužmi a zakotvený v článku 6 základných zásad  Zákonníka práce a v čl. 12 ods.2 a čl. 35  Ústavy Slovenskej republiky. Tento princíp sa premietol aj do zákona č. 292/1999Z.z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon NRSR č. 387/1996 Z.z. o zamestnanosti v znení neskorších predpisov, ktorý obsahuje aj zákaz diskriminačnej inzercie voľného pracovného miesta podľa pohlavia.
	Ak sa žena uchádza o prvé zamestnanie, môže od nej vyžadovať len informácie, ktoré súvisia s prácou, ktorú má vykonávať.  Nesmie od nej vyžadovať  informácie o tehotenstve, s výnimkou, ak ide o prácu ktorá je tehotným ženám zakázaná, o rodinných pomeroch, a ďalšie informácie uvedené v § 41 ods.6 Zákonníka práce. Ženám sa zabezpečujú pracovné podmienky umožňujúce im účasť na práci s ohľadom na ich fyziologické predpoklady, spoločenskú funkciu v materstve, ženám a mužom s ohľadom na ich rodinné povinnosti pri výchove detí a starostlivosti o ne.
	Zamestnávateľ pri prijímaní  ženy do zamestnania  nesmie porušiť zásadu rovnakého zaobchádzania, ak ide o prístup k zamestnaniu tak ako to vyplýva z ustanovenia § 41 ods.8 Zákonníka práce. Ženy a muži majú rovnaké postavenie pokiaľ ide o podmienky zamestnania, pracovné podmienky vrátane odmeňovania.  
	V Zákonníku práce je zakotvená ochrana tehotnej ženy a matky starajúcej sa od dieťa do troch rokov veku  ustanoveniami o zákaze ich prepustenia . Ako vyplýva z ustanovenia § 64 ods.1 písm.c/ Zákonníka práce zamestnávateľ nesmie dať zamestnancovi výpoveď v ochrannej dobe -  keď je zamestnankyňa tehotná, alebo keď zamestnankyňa alebo osamelý zamestnanec sa trvale stará aspoň o jedno dieťa mladšie ako tri roky“. Dovolené je výnimočné skončenie pracovného pomeru v prípade zániku zamestnávateľa bez právneho nástupníctva /§ 63 ods.1 písm.a/, alebo z dôvodu porušenia pracovnej disciplíny zvlášť hrubým spôsobom /§ 68 ods.1/. Avšak so zamestnankyňou na materskej dovolenke/§166 ods.1/, vzhľadom na jej telesný a duševný stav sa nemôže skončiť pracovný pomer ani v čase tejto materskej dovolenky.
V rámci praktických aktivít pri vytváraní podmienok, ktoré ženám uľahčujú nástup na trh práce v roku 2001 boli uskutočnené rôznymi subjektami rekvalifikačné kurzy, doškolenia, motivačné kurzy, poradensko–psychologické kurzy na odstraňovanie psychických bariér pri hľadaní a uplatnení sa v zamestnaní a mnohé ďalšie aktivity. Viaceré kluby práce pri NÚP sa zaoberali zamestnanosťou žien ako špecifickou problematikou. Napriek tomu niektoré krajské úrady uviedli, že v súčasnej hospodársko-ekonomickej situácii v určitých okresoch  (napr. Martin) nie je možné aktívne ovplyvňovať akékoľvek úľavy pri zamestnávaní žien. 
V mnohých prípadoch je riešené zamestnávanie a samozamestnávanie prostredníctvom rôznych projektov na ktorých sa podieľajú NÚP, OÚP, zamestnávateľské organizácie aj MVO. V jednotlivých krajoch bolo poskytovane poradenstvo individuálne aj formou poradenských projektov v rámci seminárov, školení, tréningov apod.   
Napr. v Trenčianskom kraji bolo roku 2001  poskytnuté poradenstvo pre 45 420 klientov, z toho 23 289 žien, z toho 19 702 EN žien. Najväčšie zastúpenie mali EN ženy u individuálneho  poradenstva a u poradenských projektov. Poskytnutím poradenstva sa do pracovného procesu zapojilo 750 nezamestnaných.  Typické miesta pre ženy  boli k dispozícii väčšinou v malých  krajčírskych dielňach, predajniach a reštauračných  zariadeniach. Aj nové obchodné centrá ako napr. Kaufland, Hypernova zlepšujú situáciu v zamestnanosti žien. Pri obsadzovaní týchto miest sa opakovane prejavujú problémy s nízkou mzdou a nevhodným režimom pracovnej doby, pretože ženy s deťmi môžu pracovať len na jednu zmenu. 
NÚP OÚP v Námestove zabezpečil rekvalifikáciu pre viac ako 180 evidovaných nezamestnaných, napr. kurz práce terénneho sociálneho pracovníka. Rozvojom zamestnanosti sa znižuje počet poberateľov dávky sociálnej pomoci, čo sa skoro výrazne prejavuje, napr.  v súvislosti s budovaním priemyselného parku v Námestove firmou PUNCH .  
Pre dlhodobo nezamestnané ženy boli v roku 2001 vytvárané miesta v rámci verejnoprospešných prác. Z dôvodu zníženia záujmu zamestnávateľov o burzy práce zamestnanci úradov práce v mnohých krajoch túto formu aktivity v roku 2001  nerealizovali.    Záujem zo strany zamestnávateľov o ženskú pracovnú silu bol  zväčša na profesie šička, krajčírka, predavačka, kuchárka, čašníčka a rekvalifikačný kurz – opatrovateľka.
     KÚP Prešov zaznamenal útlm až zánik klubov práce pri okresných úradoch práce, s výnimkou okresov Poprad, Prešov, Bardejov, Medzilaborce, kde sú aktivity rozvíjané. OÚP v Poprade sa zapojil do Programu podpory zamestnanosti EN mladých ľudí. Do programu bolo zaradených 236 EN, z toho 88 žien vo veku od 20 do 24 rokov. Ďalšími podmienkami zaradenia do Programu okrem veku bolo vzdelanie – SOU bez maturity a s maturitou a dĺžka evidencie – viac ako 12 mesiacov a menej ako 24 mesiacov. Účastníci sa raz mesačne stretávali v Klube práce pri OÚP v Poprade s určeným poradcom. Témami stretnutí boli napr. osobná inventúra (t.j. identifikácia vlastných silných a slabých stránok), právne minimum a orientácia na trhu práce, informácie o práci v zahraničí, nácvik sociálno-psychologických zručností potrebných pri efektívnom uchádzaní sa o zamestnanie.  
Poradcovia v Klube práce v Poprade osobitne realizovali informatívne poradenstvo pre absolventov škôl, na ktorých sa zúčastnilo 325 EN žien. Zvýšená pozornosť bola venovaná informáciám týkajúcim sa Zákonníka práce a orientácie na trhu práce.
V Klube práce pri OÚP v Prešov a v Bardejove riešili problematiku nezamestnaných aj na pravidelných stretnutiach, na ktorých sa zúčastňovali pracovníci OSV OÚ, kde informovali nezamestnané ženy o aktuálnych otázkach týkajúcich sa hmotnej núdze občanov, sociálno - právnej ochrany, kompenzačných príspevkov, štátnych sociálnych dávok a pod.  
V rámci Košického kraja prostredníctvom odborov sociálnych vecí bola vykonávaná vyhľadávacia a následne informačná činnosť pre ženy ochotné pracovať ako opatrovateľky, prípadne zabezpečovať osobnú asistenciu podľa zákona o sociálnej pomoci.
      	V Levoči bol zorganizovaný sociálno-psychologický výcvik pre dlhodobo nezamestnaných so zníženou pracovnou schopnosťou. Výcvik bol zameraný na zlepšenie komunikačných zručností, sebapoznanie, zlepšenie schopnosti presadiť sa na trhu práce.
V letných mesiacoch júl – august 2001 bol v Levoči zrealizovaný program venovaný sociálnym zručnostiam. Zúčastnili sa ho mladí ľudia s odborným vzdelaním, z ktorých mnohí pochádzali z nižšieho socio-kultúrneho prostredia, ktoré poskytuje menej stimulácie na ich ďalší rozvoj. Hlavnými témami programu boli prehĺbenie sebapoznania, zvládanie stresových situácií, komunikácia, získanie nových sociálnych zručností. 
Okresný úrad v Turčianskych Tepliciach prostredníctvom pravidelných stretnutí vedúcich odborov OÚ so starostami obcí  prerokoval možnosti zamestnania dlhodobo nezamestnaných žien na VPP. V roku 2001 bolo na VPP v obciach okresu zamestnaných 83 žien.

5. Osobitná podpora žien v politike a na riadiacich postoch v záujme uľahčenia zosúladenia rodinných a pracovných resp. verejných povinností nebola ani v hodnotení za rok 2001 zaznamenaná ani v jednom prípade. Podpornú sieť pre tieto ženy v prevažujúcej miere zabezpečuje rodina a sieť predškolských a mimoškolských zariadení (jaslí, MŠ a školských družín). Mnohé hodnotiace subjekty zdôrazňovali rovnosť podmienok pre všetkých zamestnaných rodičov v rámci existujúcich možností predškolských zariadení, ktoré kapacitne zväčša postačujú na vybavenie všetkých žiadostí, vrátane existencie nadštandardných zariadení, poskytujúcich širšie spektrum individuálnej starostlivosti (napr. Košice). Nedostačujúca je však sieť zariadení, poskytujúcich služby pre starých a bezvládnych ľudí.

6. Na zvyšovaní právneho vedomia žien sa podieľajú  inštitúcie na   komunálnej,  okresnej a krajskej úrovni, ako aj MVO.  
Konkrétne napr. v rámci činnosti krízového strediska pre deti Drocárov park v Košiciach sa v r. 2001 realizovali programy, zamerané na prevenciu sociálno-patologických javov, upevňovanie úcty a rešpektovanie ľudských práv. Prostredníctvom výkonu sociálneho poradenstva pre obyvateľky domovov pre osamelých rodičov s deťmi je   poskytovaná pomoc pri vybavovaní žiadostí o získanie sociálnych bytov a pri riešení  ich aktuálnej sociálnej situácie.
Okresný úrad v Žiline poskytoval krátkodobé i dlhodobé sociálne poradenstvo, pričom jeho súčasťou je aj povzbudzovanie žien k presadzovaniu a uplatňovaniu svojich práv i keď takýto postoj uplatňujú ženy  len za cenu osobnej statočnosti. Okresný úrad v Tvrdošíne v rámci rozširovania a prehlbovania právneho vedomia rovnoprávneho postavenia ženy v rodine, v zamestnaní a v spoločnosti venoval a  sústredil pozornosť aj na skupinu žien ťažko zdravotne postihnutých a na matky s ťažko zdravotne postihnutými deťmi. V spolupráci s okresným Slovenským zväzom zdravotne postihnutých sa  podieľal na niekoľkodňovom odbornom školení zástupcov miest a obcí a zástupcov miestnych pobočiek Zväzu zdravotne postihnutých. Cieľom tohto podujatia bol výklad zákona č. 195/1998 Zb. o sociálnej pomoci  a ďalších súvisiacich právnych predpisov a ich aplikácie v praxi.
 	Územný spolok SČK Poprad zorganizoval dva rekvalifikačné kurzy „Opatrovateľka poskytujúca starostlivosť v domácnosti a v sociálnych zariadeniach“ .  Okrem odborných tém boli súčasťou kurzu i témy, ktoré rozširujú právne vedomie žien, napr. zákon o sociálnej pomoci, štátne sociálne dávky, aktuálne predpisy dôchodkového zabezpečenia a pod. Kurzy absolvovalo 42 frekventantiek.
	Mestský úrad v Poprade v čase od marca 2001 do januára 2002 realizoval projekt „Vzdelávanie ako faktor znižovania rizika vzniku sociálnych udalostí Rómov.“ Cieľovou skupinou bolo 40 mladých žien, matiek i slobodných dievčat. Projekt prebiehal formou prednášok i praktickej činnosti, finančne ho podporila aj Nadácia otvorenej spoločnosti. Mesto Poprad umožňuje všestrannú angažovanosť a uplatnenie žien v spoločenskej, hospodárskej, podnikateľskej a politickej činnosti prostredníctvom členstva a práce v komisiách, ktoré sú poradným orgánom MsZ Popradu.
	 OSV OÚ v Snine realizoval v  prednášku o Zákone o rodine a Zákone o sociálnej pomoci. Vihorlatské osvetové stredisko v Humennom v spolupráci s občianskym združením Pro Familia, ÚŽ SR zrealizovalo päť podujatí zameraných na zvýšenie právneho vedomia žien s akcentom na  rodinné právo a problematiku týraných žien. Hornozemplínska knižnica Vranov n/T v spolupráci s OZ SOSNA a ETP – Slovensko zorganizovali 3 semináre v rámci projektov Ženy a životné prostredie, Mobilizácia občanov, Ako posilniť úlohu žien v rozhodovacom procese. Podduklianske osvetové stredisko vo Svidníku zorganizovalo 3 prednášky v spolupráci so Sociálnou poisťovňou, Okresným úradom a Okresnou prokuratúrou vo Svidníku, ZO Únie žien vo Svidníku, Stropkove a v Giraltovciach. Hornošarišské osvetové stredisko v Bardejove v spolupráci s ÚŽS zorganizovalo besedy v rámci Akadémie III. veku, kde bola možnosť stretnutia žien s odborníkmi z oblasti zdravotníctva, sociálnej poisťovne a CPPS - celkom 11 podujatí za účasti 308 účastníčok. Podtatranské osvetové stredisko Poprad v spolupráci s OZ ROMIPEN a OÚP Poprad zrealizovali kurz pre rómske dievčatá s prednáškami zameranými na pracovné právo, Zákonník práce.
7. V SR sa novelou Ústavy SR vytvorili podmienky pre zriadenie inštitútu ombudsmana (verejného ochrancu práv), ktorý sa bude podieľať na ochrane základných práv a slobôd fyzických a právnických osôb pri konaní, rozhodovaní alebo nečinnosti orgánov verejnej správy, ak bude ich konanie, rozhodovanie alebo nečinnosť v rozpore s právnym poriadkom alebo princípmi demokratického a právneho štátu. Schválená novela Ústavy SR, ktorá nadobudla účinnosť dňa 1. júla 2001, predpokladala zavedenie inštitútu verejného ochrancu práv. Jeho právomoci a postavenie presnejšie vymedzil osobitný zákon č. 564/2001 Z .z. o verejnom ochrancovi práv, ktorý nadobudol účinnosť dňa 1. januára 2002.  Na základe tohto zákona Národná rada SR zvolila dňa 19. marca 2002 za prvého ombudsmana doc. JUDr. Pavla Kandráča, CSc. Časť mimovládnych ženských organizácií uskutičnili kampaň za zvolenie ženy ako prvej ombudsmanky. Expertná skupina pre problematiku žien v rozhodovacom procese  Koordinačného výboru pre problematiku žien vyvíjala aktivity v smere ustanovenia ombudsmana aj v oblasti ochrany práv žien. 
 	V priebehu roka 2001 bol vypracovaný návrh zákona o rovnakom zaobchádzaní a návrh zákona o zriadení Centra pre rovnaké zaobchádzanie pod gesciou podpredsedu vlády SR pre ľudské práva, menšiny a regionálny rozvoj.“ Aktivity v tomto smere budú pokračovať v roku 2002.

8.  Problematika „zodpovednosti obcí za rozvoj bývania v spravovanom území“ bola riešená prijatím zákona č. 453/2001 Z.z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov, v ktorom podľa § 4, ods. 3, písm. i) obce, okrem iného obstarávajú a schvaľujú programy rozvoja bývania a spolupôsobia pri utváraní vhodných podmienok na bývanie v obci. Riešenie bytovej otázky (aj žien) je riešené v návrhu novely Občianskeho zákonníka, ktorá bola uverejnená v Zbierke zákonov pod č. 261/2001.
V dôsledku zvyšujúcich sa cien za  služby spojené s bývaním boli Nariadením vlády SR č.92/2001 s účinnosťou od l.7.2001 upravené  parametre na výpočet výšky  príspevku na bývanie prostredníctvom, ktorého štát  prispieva nízko príjmovým domácnostiam na úhradu nákladov spojených s užívaním bytu alebo domu. Príspevok na bývanie  sa od prijatia jeho právnej úpravy v roku 2000 najčastejšie poskytuje  domácnostiam spravidla  odkázaných na jeden príjem, t.j.- neúplným rodinám s nezaopatrenými deťmi a osamelým osobám. Adresnosť jeho poskytovania dokumentujú aj poznatky získané z výskumu realizovanom v roku 2001 Výskumným ústavom práce, sociálnych vecí a rodiny, podľa ktorých výdavkami na domácnosť sú najviac zaťažené domácnosti nepracujúcich dôchodcov,  z nich osobitne skupina žien, ktoré v roku 2001 predstavovali v bytoch vo vlastných domoch až 49,2%-ný podiel z ich čistých peňažných príjmov a v bytoch v bytových domoch 47,4%-ný podiel ( v domácnosti dvojice nepracujúcich dôchodcov tvorili pri uvedených druhoch bývania 34% a 28,9%).  V domácnostiach jednotlivcov s deťmi predstavoval podiel výdavkov na bývanie v bytoch vo vlastných domoch  31,4% a v bytoch v bytových domov  29,1% z čistých mesačných príjmov ( v domácnostiach dvojice s deťmi 24,1% a 18,3%.)       

9. Na úseku zvyšovania právneho vedomia žien v oblasti ochrany práce, pracovného a rodinného práva okresné úrady poskytujú poradenstvo a pomoc ženám, predovšetkým v situáciách rozvratu v rodinách, násilia zo strany partnerov, v prípade finančných problémov – neplnenia vyživovacej povinnosti zo strany partnera a pod. Jedným z vážnych problémov je nedoriešenie bytových náhrad po rozvode manželstva. Ženy sú často niekoľko rokov psychicky a fyzicky týrané bývalým manželom alebo manželom. Tieto útrapy znášajú z dôvodu,  že vzhľadom na ceny bytov nie je v silách žien zabezpečiť bývalému manželovi náhradný byt.
Odbor soc. vecí plní vyživovaciu povinnosť miesto povinného otca dieťaťa v súlade s platnými predpismi v prípadoch, keď povinný otec si vyživovaciu povinnosť neplní a príjem matky s deťmi nedosahuje výšku životného minima. Matke sa poskytuje poradenstvo vo veci vymáhania výživného od povinného. V prípadoch, ak vyživovacia povinnosť zo strany otca nie je plnená 6 mesiacov, doporučuje sa podanie návrhu na trestné stíhanie. 
Bytová situácia žien, ohrozovaných manželom alebo bývalým manželom v prípadoch rozpadu manželstva je ťažko neriešiteľným problémom, nakoľko vo väčšine prípadov vzhľadom na ceny bytov a nedostatok resp. v mnohých oblastiach neexistencia sociálnych bytov neumožňuje žene zabezpečiť bývalému manželovi náhradný byt. V uplynulom období sa však podarilo vytvoriť a legislatívne upraviť celý rad podporných nástrojov štátu na bývanie, ktoré umožňujú poskytovať rôzne formy podpory fyzickým a právnickým osobám pri obstaraní bývania.
K úverovým nástrojom patria:
-	stavebné sporenie, upravené zákonom č. 310/1992 Zb. o stavebnom sporení v znení neskorších predpisov,
-	podpora zo Štátneho fondu rozvoja bývania, upravená zákonom č. 124/1996 Z.z. o štátnom fonde rozvoja bývania v znení neskorších predpisov, ďalej nariadením vlády SR č. 137/2000 Z.z. o programoch rozvoja bývania v znení nariadenia vlády SR č. 587/2001 Z.z. a vyhláškou MVRR SR č. 143/2000 o podrobnostiach obsahu žiadosti na poskytnutie podpory z prostriedkov ŠFRB, o technických podmienkach a o dĺžke času uskutočnenia stavby,
-	hypotekárne úverovanie poskytované na základe  zákona č. 483/2001 Z.z. o bankách.

K dotačným nástrojom patria:
-  dotácie štátu na výstavbu nájomných bytov, poskytované podľa smernice MVRR SR č. 8/1999, ktorou sa určujú pravidlá pre poskytovanie dotácií na výstavbu nájomných bytov (v znení smernice MVRR SR č. 1/2001 a smernice MVRR SR č. 4/2001),
-	dotácie na výstavbu technickej vybavenosti, poskytované v zmysle smernice MVRR SR č. 2/2000, ktorou sa určujú pravidlá pre poskytovanie dotácií na výstavbu technickej vybavenosti (v znení smernice MVRR SR č. 5/2000 a smernice MVRR SR č. 3/2001),
-	dotácie na odstránenie systémových porúch bytových domov, poskytované podľa smernice MVRR SR č. 3/2000, ktorými sa určujú pravidlá na poskytovanie príspevkov na odstránenie systémových porúch bytových domov.
-	príspevky na bývanie poskytované podľa zákona č. 300/1999 Z.z. o príspevku na bývanie.

10.  Možnosť  ženy používať po uzatvorení  manželstva  rodné priezvisko aj priezvisko manžela   súčasne  bola schválená zákonom  č. 198/2002 Z. z. (§ 37b), ktorým sa mení   a   dopĺňa  zákon    č.  94/1963   Zb.   Zákon  o rodine  v znení   neskorších  predpisov,  zákon    Národnej   rady SR   č. 300/1993  Z. z.  o  mene  a  priezvisku v   znení  zákona Národnej  rady  SR č. 154/1994 Z. z., zákon  Národnej  rady  č. 154/1994 Z. z.  o matrikách v znení neskorších predpisov .   

Princíp II .  Vytvárať priestor pre osobnú voľbu rozvojových životných stratégií žien v rodine, v zamestnaní a v spoločnosti
Opatrenia na riešenie:
1.	Vytvárať  v širšej miere podmienky  pre  slobodnú voľbu  realizácie  materskej a/alebo profesijnej úlohy  žien. 
2.	Presadzovať nové podmienky poskytovania rodičovského príspevku.
3.	Presadzovať vnútorne konzistentný systém opatrení pre pružný prechod z  aktívneho materstva do pracovnej aktivity vhodnou úpravou pracovno-právnych podmienok pre ženy a podmienok pre doplnenie vzdelania pre ženy.
4.	Presadiť legislatívnu úpravu  určenia minimálnej  výšky  výživného  na maloleté  deti zverené  do opatery matky, resp. otca, zjednodušiť  výplatu  výživného.
5.	Presadzovať  podporu  štátu  pre  viacdetné  rodiny  za podmienky,  že sa rodičia  primerane  starajú o výživu  a  optimálny  vývin  svojich  detí.

1. V  roku 2001 MPSVR SR predložilo Návrh na ratifikáciu Dohovoru Medzinárodnej organizácie práce o rovnakých príležitostiach a rovnakom zaobchádzaní s mužmi pracovníkmi a ženami pracovníčkami so zodpovednosťou za rodinu č. 156 z roku 1981, ktorý Generálna konferencia Medzinárodnej organizácie práce prijala na svojom 67. zasadnutí 23.júna 1981.Predmetný dohovor je multilaterálnou medzinárodnou zmluvou prezidentskej povahy, ktorej účelom a cieľom je vytvoriť skutočnú rovnosť príležitostí a zaobchádzania s pracovníkmi a pracovníčkami s rodinnými zodpovednosťami. Tento dohovor má za cieľ zamedziť diskriminácii voči pracovníkom s rodinnými povinnosťami, ktoré sťažujú a obmedzujú týmto pracovníkom možnosti ich prípravy, prístupu, účasti alebo postupu v ekonomickej činnosti, zabezpečuje týmto  pracovníkom možnosť včleniť sa, stať sa resp. zostať integrálnou súčasťou pracovných síl. S ratifikáciou dohovoru vyjadrila vláda súhlas uznesením č. 130 dňa 13.2.2002.
  	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR pokračovalo v realizácii projektu sociálneho auditu Rodina a práca. Základným cieľom auditu je motivovať zamestnávateľov, aby vytvárali pracovné podmienky citlivé k rodinným povinnostiam zamestnancov a verejné ocenenie zamestnávateľov, ktorí venujú harmonizácii pracovného a rodinného života svojich zamestnancov systematickú pozornosť. Slávnostné vyhlásenie výsledkov súťaže za nultý ročník „Zamestnávateľ ústretový k rodine“ sa uskutočnilo 15.5.2001 pri príležitosti Medzinárodného dňa rodín. Minister práce, sociálnych vecí a rodiny udelil ocenenia v troch kategóriách: rodinná politika, rovnosť príležitostí a najoriginálnejšie opatrenie pre rodinu. V roku 2001 prebiehal prvý ročník uvedenej súťaže.  
Zákonník práce obsahuje celý rad ustanovení pre uľahčenie zosúladenia pracovných a rodinných povinností  (skrátenie pracovnej doby, pružnú pracovnú dobu a pod.), ktoré väčšina zamestnávateľských organizácií dodržuje v rámci možností jednotlivých organizácií.    
     	K vytváraniu priestoru pre osobnú voľbu životných stratégií žien prispievajú tiež materské centrá, aktívne hlavne v Poprade ale aj v ďalších 22 mestách Slovenska, ktoré umožňujú ženám rozvinúť vlastné projekty súvisiace s ich záujmami a profesiou, posilňujú ich narušené sebavedomie po rokoch strávených doma s dieťaťom.  

2. V súlade s Plánom legislatívnych úloh vlády SR na rok 2001 MPSVRSR vypracovalo vládny návrh zákona o rodičovskom príspevku, ktorého legislatívny proces sa predpokladá ukončiť v prvom polroku 2002. Legislatívny návrh jeho hmotnoprávnymi podmienkami poskytovania  rešpektuje dôležitosť individuálnej starostlivosti o dieťa v útlom veku, vytvára rovnosť príležitostí v poskytovaní tejto starostlivosti pre oboch   rodičov,  podporuje možnosť využitia súbežnej starostlivosti oboch rodičov o dieťa v priebehu jedného mesiaca a návrhom poskytovania rodičovského príspevku aj popri zárobkovej činnosti  vytvára optimálne podmienky pre zosúlaďovanie rodičovskej a profesijnej role rodiča. Návrh obsahuje aj niektoré systémové zmeny poskytovania rodičovského príspevku. V porovnaní s platným právnym stavom sa navrhuje prísnejšie definovať riadnu starostlivosť o dieťa (napr. absolvovanie preventívnych lekárskych prehliadok, plnenie vakcinačného programu). Ďalej sa navrhuje riešiť aj doteraz otvorenú otázku podpory rodín s dieťaťom v útlom veku, ak charakter práce rodiča (napr. samostatne zárobkovo činné osoby, ktoré vykonávajú poľnohospodársku výrobu) neumožňuje jeho zárobkovú činnosť prerušiť a tým spravidla aj podľa platného právneho stavu nespĺňa podmienky nároku na rodičovský príspevok. Umožňuje sa súčasne aj skupine osamelých rodičov riešiť náročnosť ich životnej situácie bez toho, aby boli osobitne preferovaní v porovnaní s úplnou rodinou. Dáva šancu všetkým rodičom zvoliť si v danom čase formu podpory, ktorá vyhovuje ich aktuálnym potrebám v čase starostlivosti o dieťa do troch rokov veku. S prihliadnutím na legislatívu EÚ sa navrhuje zohľadniť právo oboch rodičov na rodičovskú dovolenku.
Účinnosť zákona sa predpokladá  od 1.11.2002.  
    
3. Príležitosti pre ženy umiestniť sa na trhu práce sú v súčasnosti  rovnako ako aj u mužov obmedzené, pritom ženy s malými deťmi sú z pohľadu zamestnávateľa jednou z najneatraktívnejšou skupinou pracovníkov. Čiastočne je  postavenie žien zmiernené zákonom o sociálnej pomoci, keď pri starostlivosti o dieťa do veku 5 rokov aj po skončení rodičovského príspevku je posudzovaná hmotná núdza z objektívnych dôvodov.
            V zmysle Zákonníka práce zamestnávateľ je povinný zamestnankyňu začleniť po skončení neprítomnosti v práci z dôvodu dôležitej osobnej prekážky, alebo po skončení materskej dovolenky podľa § 157 Zákonníka práce na pôvodnú prácu a pracovisko. Len ak to nie je možné preto, že táto práca sa nevykonáva alebo pracovisko je zrušené, musí ich zamestnávateľ zaradiť na inú prácu zodpovedajúcu pracovnej zmluve. Zamestnankyni, ktorá vstupuje do pracovného pomeru bez kvalifikácie, zamestnávateľ  zabezpečí získanie kvalifikácie zaškolením alebo zaučením a to na  vlastné náklady v zmysle § 154 ods.1 Zákonníka práce. Ak zamestnankyňa  prechádza na nové pracovisko, alebo na nový druh práce, alebo spôsob práce pokiaľ je to potrebné najmä pri zmenách v organizácii práce alebo iných racionalizačných opatreniach, je zamestnávateľ povinný, tak ako to vyplýva z ustanovenia § 154 Zákonníka práce  zamestnankyňu zaškoliť alebo zaučiť na  nový druh práce alebo spôsob práce. 
            V prípade návratu zamestnankyne, ktorá  sa starala o dieťa alebo odkázaného člena rodiny, zamestnávateľ je oprávnený jej prikázať účasť na prehlbovaní kvalifikácii na výkon práce dojednanej v pracovnej zmluve v zmysle ustanovenia § 140 ods.2 Zákonníka práce. Prehlbovaním kvalifikácie sa rozumie tiež jej udržovanie a obnovovanie. Účasť na takomto kvalifikačnom opatrení je právne kvalifikovaný ako výkon práce, za ktorý zamestnávateľ poskytuje zamestnankyni mzdu. Opatrenia zamerané na starostlivosť o kvalifikáciu zamestnancov a teda v osobitnom prípade aj žien po návrate z MD by sa mali stať súčasťou Kolektívnych zmlúv a kolektívneho vyjednávania. Napr. v súlade s kolektívnou zmluvou  uzatvorenou medzi zamestnávateľom a odborovou organizáciou  je na sekcii verejnej správy MV SR zabezpečená možnosť poskytnutia pracovného voľna bez náhrady mzdy okrem rozsahu ustanoveného Zákonníkom práce   ženám a osamelým mužom starajúcim sa o dieťa mladšie ak 15 rokov / až do konca  kalendárneho  roka, v ktorom dovŕši  tento vek/ v rozsahu jedného dňa v mesiaci bez náhrady  a po  dohode s nimi.

4.  Uznesením vlády SR č.431/2001 bolo uložené ministrovi spravodlivosti predložiť na rokovanie vlády návrh novely Zákona o rodine. Národná rada SR schválila zákon o náhradnom výživnom a Fonde náhradného výživného,  ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 94/1963 Zb. o rodine v znení neskorších predpisov. 
Zákon č. 245/2002 Z. z. o náhradnom výživnom a Fonde náhradného výživného  nadobudne účinnosť 1.11.2002. Tento zákon upravuje podmienky a spôsob výplaty náhradného výživného na nezaopatrené dieťa, konanie o náhradnom výživnom a zriadenie Fondu náhradného výživného. Táto právna úprava má za cieľ naplnenie práva výživného pre dieťa, voči ktorému si povinná osoba neplní vyživovaciu povinnosť ani na základe právoplatného rozhodnutia súdu. Štát poskytne finančné prostriedky na úhradu výživného s tým, že v plnom rozsahu zostáva zachovaná vyživovacia povinnosť osoby, a to vo výške súdom určeného výživného. Zákon nadväzuje na platné zákony, najmä na Zákon o rodine, zákon o sociálnej pomoci a ďalšie, s ktorými úzko súvisí. Týmto zákonom sa mení a dopĺňa aj Zákon o rodine. Nanovo sa upravili podmienky z akých bude potrebné vychádzať pri úprave vyživovacej povinnosti rodičov voči dieťaťu a možnosť určenia výživného aj pre úspory dieťaťa.

5. K plneniu tejto úlohy prispieva s účinnosťou od 1.1.1999  štátna sociálna dávka - príspevok rodičom, ktorým sa súčasne narodili tri deti alebo viac detí alebo narodili alebo ktorým sa v priebehu dvoch rokov opakovane narodili  dvojčatá.. Takýmto rodinám, ktorých  deti neprekročili vekovú hranicu 15 rokov sa v zmysle zákona č.235/1998 Z.z. poskytuje raz ročne  štátna sociálna dávka, prostredníctvom ktorej štát  prispieva na zvýšené výdavky, súvisiace so starostlivosťou o viac súčasne narodených deti. Podpora  viacdetných sa  vzhľadom na hmotnoprávne podmienky poskytovania prídavkov na deti - nezávisle na ich počte a poradí  narodenia  a v závislosti od príjmu  rodiny, realizuje od roku 1994 aj prostredníctvom tejto štátnej sociálnej dávky. Obidva druhy dávok majú v ich právnej úprave poskytovania zakotvené ochranné mechanizmy pred ich zneužitím.    

Princíp III. Vytvárať podmienky pre odstránenie ekonomických znevýhodnení, ktoré môžu viesť ku hmotnej núdzi žien
Opatrenia na riešenie:
1.	Pokračovať v monitorovaní a analýze relácie pracovných príjmov medzi pohlaviami a dôsledne  odstraňovať  príčiny rozdielnych príjmov za rovnakú prácu.
2.	Podporovať vytváranie takých  pracovných miest, pri ktorých je možné pracovať aj na skrátený pracovný úväzok.
3.	Presadzovať úhradu na základné dôchodkové poistenie platené štátom z výšky priemernej mzdy v období počas materskej dovolenky a ďalšej materskej dovolenky.
4.	Vytvárať možnosti pre daňové zvýhodnenia tých zamestnávateľov, ktorí zamestnávajú ženy  s  deťmi do l5 rokov.
5.	Vytvárať podmienky pre  rozvoj  ekonomických aktivít žien, ich  samozamestnávanie, vznik  rodinných  podnikov, ako aj malých  a stredných  podnikov , a to najmä  zmenami  v oblasti  daňovej a úverovej  politiky  a  v oblasti poradenstva  a informatiky, ktoré  by zohľadnili  špecifiká  žien  pri uplatňovaní sa  v podnikaní.               

1. Schválením zákona č. 311/2001  Z. z. Zákonník práce  , zákona č. 312/2001 Z. z. o štátnej službe   a zákona  č. 313/2001 Z. z. o verejnej službe  sa zavŕšila  transformácia  pracovného práva a vytvorili sa legislatívne predpoklady pre rovnosť odmeňovania a nediskriminačné podmienky  mužov a žien. Nový Zákonník práce vo svojej mzdovej časti  jednoznačne  zakotvuje princíp  rovnosti mzdových nárokov mužov a žien, keď ustanovuje,  že mzdové podmienky musia byť rovnaké pre mužov a ženy bez akejkoľvek diskriminácie podľa pohlavia. Ženy a muži majú právo na rovnakú mzdu za prácu rovnakej zložitosti, zodpovednosti a namáhavosti, vykonávanú pri rovnakých pracovných podmienkach a pri dosahovaní rovnakej výkonnosti a výsledkov práce (§ 119 ods. 3). Premietnutím predmetného ustanovenia do nového Zákonníka práce dochádza k zosúladeniu právnych predpisov o odmeňovaní so Smernicou č.75/117/EHS z 10. februára 1975 o aproximácii zákonov členských štátov  o uplatňovaní zásady rovnakej odmeny pre mužov a ženy a s Dohovorom Medzinárodnej organizácie práce č. 100 z roku 1951 o rovnakom odmeňovaní  mužov a  žien za prácu rovnakej hodnoty. Podľa § 13  nového Zákonníka práce v znení zákona č. 165/2002 Z. z.  sa zamestnancovi, ktorý  sa cíti poškodený, môže domáhať svojich práv na súde. Zamestnávateľ je v prípade nedodržania zákonom ustanovených podmienok povinný preukázať, že nedošlo k porušeniu princípu rovnakého zaobchádzania. Týmto  dochádza  k zosúladeniu nového Zákonníka práce so Smernicou rady č. 97/80/ES z 15. decembra 1997 o dôkazovom bremene v prípadoch diskriminácie na  základe  pohlavia. 
Odmeňovanie zamestnancov súkromného sektoru,  upravené v  kolektívnej zmluve, je závislé od systému odmeňovania, na ktorom sa zmluvné strany  (zástupcovia zamestnancov a zamestnávatelia) dohodli. Skutočná výška zárobkov zamestnancov súkromného sektoru (miezd a mzdových zvýhodnení, prémií, odmien a pod.), ktorá sa môže dohodnúť v kolektívnej alebo v pracovnej zmluve, závisí od rôznych sociálnych faktorov, a preto ich rovnosť, prípadne nerovnosť je daná najmä ekonomickou prosperitou organizácie, vzťahom zamestnávateľa a odborovej organizácie, situáciou v regióne vo vzťahu k počtu nezamestnaných, ale aj profesijným zameraním zamestnancov.
Odmeňovanie zamestnancov rozpočtovej sféry je závislé od zložitosti, zodpovednosti a psychickej  a fyzickej náročnosti pracovnej činnosti vykonávanej zamestnancom. V tejto sfére, ktorej  zamestnanci sú odmeňovaní podľa zákona o štátnej službe, prípadne zákona o verejnej službe a príslušných vykonávacích predpisov, nemožno prípadný výskyt nerovnosti zárobkov pri rovnakej činnosti vylúčiť vo výške poskytovaných nenárokových pohyblivých zložiek platu. 
Z hľadiska štatistického porovnania priemerných zárobkov mužov a žien v roku 2001 priemerný zárobok žien dosiahol 73,8 % úrovne priemerného zárobku mužov. Rozdiely sa koncentrujú najmä v súkromnom sektore, kde podiel zárobkov žien predstavoval 71,6 % zárobkov mužov. Vo verejnom sektore, v ktorom zárobky zamestnancov je možné ovplyvňovať rozpočtovou politikou štátu, bol podiel zárobkov žien na zárobkoch mužov 79,2 %.
Na rozdiely v zárobkoch mužov a žien vplýva štruktúra povolaní a činností vykonávaných prevažne ženami najmä v odvetviach s vysokou koncentráciou žien v povolaniach s nižšou zložitosťou prác, a kde sú relatívne nižšie mzdy a platy. Najvyššia koncentrácia žien z celkového počtu zamestnaných je v odevnej výrobe (takmer 7 žien na 1 muža), v činnostiach pôšt, v zdravotníctve a sociálnej starostlivosti (cca 4 ženy na 1 muža), vo výrobe kožených výrobkov (3,3 : 1), textilnej výrobe, v školstve a maloobchode (2,7 : 1); naopak najnižšia koncentrácia je v banskom a ťažobnom priemysle, strojárskom priemysle, v stavebníctve a doprave, ale i v činnostiach výpočtovej techniky atď. Z hľadiska klasifikácie zamestnaní je najnižší podiel hodinových miezd žien ku mzdám mužov v hlavnej triede 1 - Zákonodarcovia, vedúci a riadiaci zamestnanci a v hlavnej triede 7 - Remeselní a kvalifikovaní robotníci.
	Ako sa  legislatíva platná od 1.4.2002  presadzuje do praxe i v oblasti odmeňovania, vyplynie  zo systému  monitorovania úrovne  vyrovnávania  rozdielov v odmeňovaní  mužov a žien, ktorý má vypracovať spoločnosť  Trexima Bratislava. Údaje sa využijú okrem vyhodnocovania rovnosti príležitostí žien a mužov na koncepčné riadenie mzdovej politiky, na účely kolektívneho vyjednávania, a na usmerňovanie aktívnej politiky trhu práce.
	Hlavným zdrojom nerovností v odmeňovaní medzi mužmi a ženami na trhu práce v podmienkach Slovenskej republiky je predovšetkým koncentrácia žien v niektorých  povolaniach. Vzhľadom na charakter vykonávaných prác typických  pre jednotlivé  povolania  nie je možné  ovplyvňovať pomernosť zastúpenia žien v tzv.  lepšie platených povolaniach. 
	V zmysle § 2 ods. 1 zákona č. 95/2000 Z. z. o inšpekcii práce a o zmene a doplnení  niektorých zákonov je kontrola dodržiavania mzdových predpisov a v tom aj kontrola dodržiavania rovnosti odmeňovania žien a mužov za rovnakú prácu a prácu rovnakej hodnoty od 1. júla 2001 v kompetencii Národného inšpektorátu práce. Oblasť vylúčenia diskriminácie v odmeňovaní  za rovnakú prácu  alebo za prácu rovnakej hodnoty mužov a žien zo strany inšpekcie práce zatiaľ nebola preverovaná, inšpektorom chýba metodika. V rámci medzinárodných aktivít v roku 2001 boli zahraniční experti požiadaní o poskytnutie ich metodík na vykonávanie inšpekcie v oblasti rovnosti v odmeňovaní.

Tabuľka: Priemerné zárobky podľa pohlavia a podiely zárobkov žien k zárobkom mužov – vývoj v rokoch 2000 - 2001

Pohlavie

II.Q.2000
(Sk/hod.)

III.Q.2000
(Sk/hod.)

IV.Q.2000
(Sk/hod.)

I.Q.2001
(Sk/hod.)

II.Q.2001
(Sk/hod.)

III.Q.2001
(Sk/hod.)

IV.Q.2001
(Sk/hod.)

muži | 83,93 | 86,00 | 87,88 | 89,96 | 90,75 | 92,79 | 98,69
ženy | 62,80 | 64,04 | 66,84 | 66,38 | 67,14 | 68,32 | 72,76

podiel
zárobku
žien v %

74,82

74,46

76,06

73,79

73,98

73,62

73,72

Zdroj: MPSVR SR

		Organizácie rezortu kultúry SR v roku 2001 po druhý raz vykonali monitorovanie zaradenia zamestnancov do platových tried a vyplatenia mzdových prostriedkov zamestnancov v členení na mužov a ženy a na jednotlivé kategórie odborných zamestnancov napríklad knižníc, múzeí, galérií, osvety, divadelníctva, hudby atď.. Celkový objem mzdových prostriedkov mesačne vyplatených žene tvorí 79,5% mesačného objemu mzdových prostriedkov mesačne vyplatených mužovi. V porovnaní s rokom 2000, kedy mzda ženy dosahovala 74% mzdy muža sa rozdiel znížil o 5,5 % v prospech ženy. Pretrvávajúci rozdiel v mzde žien a mužov, napriek dodržaniu všeobecne záväzných právnych predpisov, môže byť čiastočne ovplyvnený uplatňovaním dvoch zákonov o odmeňovaní, vyšším percentom mužov vo vedúcich funkciách a ďalšími okolnosťami 

2. Zákonník práce /§70/  umožňuje vykonávanie prác v kratšom pracovnom čase. Prácu na čiastočný pracovný úväzok vykonávajú vo väčšine prípadov ženy. Aby sa uľahčil rozvoj práce na čiastočný úväzok, Zákonník práce ustanovuje zamestnávateľom vytvárať podmienky pre pružnú organizáciu pracovného času a tým pre zdokonalenie pracovných a životných podmienok zamestnancov. Na elimináciu diskriminácie práce na čiastočný úväzok sa výslovne v Zákonníku práce ustanovila záruka  rovnakých pracovných podmienok pre zamestnancov na kratší pracovný čas, aké sú u zamestnancov, ktorí pracujú v ustanovenom týždennom pracovnom čase. 
 	Na základe  výsledkov výskumnej štúdie, uskutočnenej v roku 2001 Výskumným ústavom práce, sociálnych vecí a rodiny (Mgr.Emília Reuterová) o preferovaní špecifických foriem pracovného času sa potvrdilo, že zamestnanci na Slovensku preferujú plný pracovný úväzok s pružným pracovným časom, pričom pružný pracovný čas preferuje až 75% žien, čo im umožňuje lepšie harmonizovanie pracovných a domácich povinností. Opäť sa potvrdilo, že o skrátenie pracovného času pracovníci  nemajú záujem, lebo znamená aj krátenie príjmov-96% bolo za plný pracovný úväzok, 4% za skrátený pracovný úväzok, pritom pružný pracovný čas by uvítalo 28% opýtaných, na zmeny by chcelo pracovať 16% pracovníkov, prevažne mužov.
Muži viac preferovali nadčasy a prácu na zmeny, ženy viac pružný pracovný čas a prípadne aj skrátený pracovný čas. Ako dôležité pri rozhodovaní sa 80% opýtaných vyslovilo spokojnosť s existujúcimi pracovnými podmienkami. Ženy vyslovili viac nespokojnosti. Táto spokojnosť je však ovplyvnená nedostatkom možností  zamestnania v regiónoch a vyjadruje prakticky skôr spokojnosť s tým, že opýtaní majú prácu ako takú. Len 7% vyslovilo, že sú veľmi spokojní s pracovnými podmienkami. 
 Muži sa vyslovili viac za zvyšovanie kvalifikácie a pre možnosť privyrobenia, ženy za viac možnosti práce v rámci domáceho hospodárstva a starostlivosť o starých, zdravotne postihnutých. Muži aj ženy prejavili len malú ochotu skrátenia si pracovného času za cenu krátenia mzdy – ženy v 20%, muži v 15%.
Výskumom sa jasne potvrdili stereotypné vzorce správania ženských a mužských pracovníkov v otázkach preferovaných schém pracovného času. 
 
3. V návrhu zákona o sociálnom poistení sa jednotne navrhuje, aby vymeriavacím základom štátu, ktorý platí poistné na dôchodkové poistenie za ustanovený okruh fyzických osôb, bola priemerná mesačná  suma poistného na dôchodkové poistenie, ktorú boli povinní zaplatiť poistenci a zamestnávatelia v rozhodujúcom období. Doba starostlivosti o dieťa je na rozdiel od ostatných tzv. náhradných dôb zvýhodnená tým, že za toto  obdobie starostlivosti sa pre výšku dôchodku ustanovil osobný mzdový bod vo výške 0,5,  pričom za ostatné tzv. náhradné doby sa ustanovuje osobný mzdový bod vo výške 0,3.   

4. V otázke daňového zvýhodnenia zamestnávateľov, vytvárajúcich pracovné miesta pre ženy s deťmi do 15 rokov sa ani v priebehu roka 2001 nepokročilo.

5. Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR v súlade s dokumentom EÚ Nariadením rady (ES) č.1260/1999 rieši problematiku vytvárania rovnakých podmienok pre rozvoj ekonomických aktivít žien v Národnom pláne regionálneho rozvoja Slovenskej republiky (uznesenie vlády SR č. 240/2001), kde v rámci hodnotenia vplyvu na ekonomiku a sociálny rozvoj a územný rozvoj sú dôležitými oblasťami hodnotenia rovnaké pracovné príležitosti pre mužov a ženy. Obdobným spôsobom bude táto problematika riešená i v pripravovanom Národnom rozvojovom pláne. Problematika vytvárania rovnakých podmienok pre rozvoj ekonomických aktivít žien je zakotvená i v zákone č. 503/2001 Z.z. o podpore regionálneho rozvoja. V zákone sa uvádza, že partnerstvo je aktívna účasť orgánov štátnej správy, orgánov územnej samosprávy, fyzických osôb, právnických osôb a sociálno-ekonomických partnerov na príprave, realizácii, monitorovaní a  hodnotení programových dokumentov s prihliadnutím na vyváženú účasť mužov a žien. Podobne zákon v rámci hlavných cieľov podpory regionálneho rozvoja uvádza, že podpora regionálneho rozvoja sa sústreďuje na rozvoj ľudských zdrojov pre dosahovanie rovnovážneho vývoja dopytu a ponuky na regionálnom trhu práce pre hospodársky a sociálny rozvoj regiónu a posilňovanie rovnakých príležitostí pre mužov a ženy.
 Viaceré okresné úrady práce v spolupráci s regionálnymi poradenskými a informačnými centrami sa aj v roku 2001 venovali problematike podpory podnikania žien.   V trenčianskom kraji v rámci nástrojov  aktívnej politiky zamestnanosti  boli uskutočňované rekvalifikačné kurzy napr. manažment malých a stredných podnikov, asistent podnikateľa – manažéra, klasická masáž, colný deklarant, krajčírske a personálne práce a pod. v ktorých sa vo vysokej miere zúčastňujú ženy. Ďalším využívaným nástrojom je aj samozamestnanie.
V Medzilaborciach aktívne pracuje združenie CEPAC Slovensko, ktorého poslaním je prispieť k rozvoju malého a stredného podnikania formou komplexného vzdelávaco-poradenského programu nezamestnanosti, pričom spolupracuje s klubom práce OÚP.      
OZ Združenie žien v podnikaní v spolupráci napr. s OZ Ženy Kysúc v záujme podpory podnikania žien realizujú vzdelávanie žien  pre získanie vedomostí v oblasti podnikania, pomáha pri hľadaní odbytu, podieľa sa na rozvoji práce doma a teleworku v SR.
Národná agentúra pre rozvoj malého a stredného podnikania pokračovala v súťaži Vynikajúca podnikateľka Slovenska. Cieľom súťaže bolo a aj v budúcich ročníkoch bude podpora a propagácia žien - podnikateliek, ktoré dokážu úspešne podnikať a spojiť svoje rodinné povinnosti s úspešným podnikaním. Vzhľadom na to, že tento cieľ nie je celkom v súlade s princípom rovnosti príležitostí, bolo navrhnute prehodnotenie cieľov a spôsobu vyhodnocovania súťaže
Malé a stredné podnikanie podporuje nepriamo MPSVR SR prostredníctvom Národného úradu práce (NÚP) a jeho výkonných orgánov, ktorými sú krajské a okresné úrady práce. Predmetná podpora spočíva v nenávratných a v účelovo viazaných príspevkoch zamestnávateľom (na úhradu miezd a poistných odvodov a podporu samozamestnávania).  
MH SR zabezpečuje politiku podpory malého a stredného podnikania (MSP) prostredníctvom Národnej agentúry pre rozvoj malého a stredného podnikania (NARMSP)^1. Vývoj podielu MSP na zamestnanosti bol nasledovný: V kategórii živnostníkov vzrástol počet pracovných miest v období 1998 - 2001 o 7,6 %. V kategórii malých podnikov stúpla zamestnanosť v rovnakom období o 15,8 %, u stredných podnikov poklesla o 13,4 %. Celkove za MSP vrátane živnostníkov stúpla zamestnanosť v období 1998 - 2001 o 25,6 %. MSP vrátane živnostníkov zamestnávali v roku 1998 57,1 % osôb a v roku 2001 59,1 % osôb z celkového počtu ekonomicky aktívnych osôb v SR.
	Rozpočet agentúry na rok 2001 predstavoval 276,0 mil. Sk (z toho 234,0 mil. Sk bolo poskytnutých fondom Phare).  Politiku podpory MSP realizuje agentúra prostredníctvom siete Regionálnych poradensko-informačných centier (RPIC) a podnikateľských informačných centier (BIC). Uvedené centrá umožňujú participáciu a kontrolu širokého spektra zúčastnených subjektov pri MSP – NARMSP,  Slovenskej záručnej a rozvojovej banky, obcí a VÚC.  NARMSP vybudovala v regiónoch sieť Regionálnych poradenských a informačných centier (RPIC) a Podnikateľských a inovačných centier (BIC).  
Pod gesciou Ministerstva hospodárstva SR prebiehajú vzdelávacie a poradenské aktivity organizované Slovenskou poľnohospodárskou a potravinárskou komorou, Agroinštitútom v Nitre, Zväzom poľnohospodárskych družstiev a obchodných spoločností SR, Združením roľníkov a agropodnikateľov Slovenska a Slovenskou poľnohospodárskou univerzitou v Nitre.
Sporiace skupinky  vidieckych žien sú pilotným projektom Agentúry pre rozvoj vidieka na vytvorenie skupinovej mikropôžičkovej schémy zameranej na vidiecke ženy. Po tréningu v oblasti podnikateľského plánovania, finančného manažmentu a marketingu, v spolupráci s Občianskym združením žien v Hrachove, okres Rimavská Sobota v roku 2000, sa v januári 2001 sformovala skupinka žien, ktorá už funguje samostatne. Zámerom skupiny je vybudovať cukráreň a poskytovať sociálne služby pre dôchodcov. V cukrárni a vo vývarovni budú zamestnané členky skupiny. Druhou skupinou sa stala skupinka žien v Kľaku, ktorá sa vytvorila v novembri 2001. Táto skupina, ktorá sa zatiaľ iba formuje, začína so spoznávaním sa členiek, formuláciou ich skupinových pravidiel a definovaním tréningových potrieb.     

Princíp IV. Formovať verejnú mienku k rešpektovaniu rovnoprávnosti žien a mužov
A. v systéme školského  vzdelávania,
B. prostredníctvom masmédií:
Opatrenia na riešenie:
A. V systéme školského vzdelávania navrhujeme:
1.	Venovať zvýšenú pozornosť výchove dievčat a chlapcov k hodnotám prosociálnosti, ku kultúrnej komunikácii, k úcte voči rodinným hodnotám.
2.	Presadzovať výchovu ku kritickému mysleniu a k selektívnemu používaniu masmédií, najmä elektronických.
3.	Do učebných osnov základných škôl vhodnou formou a s ohľadom na vek žiakov zaviesť preventívne protidrogovú výchovu, vzdelávanie v oblasti zdravotnej prevencie a výchovu k manželstvu a rodičovstvu zamerať na hodnoty úcty k životu, od počatia po prirodzenú smrť ako prevenciu negatívnych sociálnych javov. 
4.	V rámci systému postgraduálneho štúdia, doškoľovacích kurzov, systému celoživotného vzdelávania prehĺbiť špecializáciu v oblasti sociálnej práce, zameranú na komunikáciu s obeťami a páchateľmi násilia.
B. prostredníctvom masmédií navrhujeme:
1.	Monitorovať  verejnoprávne  masmédia z hľadiska  objektívnosti, pravdivosti, vyváženosti a koordinácie informácií o otázkach  týkajúcich  sa postavenia  žien  v spoločnosti. 
2.	Presadzovať obmedzovanie prezentácie násilia v médiách a prispôsobenie programovej štruktúry a vysielacích časov s cieľom eliminácie násilia a  drogových závislostí.
3.	Sprostredkovať najdôležitejšie  informácie o záväzkoch, ktoré SR prevzala pri riešení postavenia žien v našej spoločnosti v súlade s medzinárodnými konvenciami.
4.	Uskutočniť výskum verejnej  mienky,  ktorý zabezpečí  vyhodnotenie  efektívnosti  masmediálnych projektov  garantovaných  vládou SR.
5.	Podporovať aktivity  médií, najmä verejnoprávnych, pri  zvyšovaní  občianskeho  sebauvedomovania  žien.
6.	Využívať  výsledky  národných  a medzinárodných  projektov a  informovať  o nich verejnosť s cieľom  zlepšiť  postavenie  ženy  v spoločnosti.

A. 
1. Výchova k pozitívnym prosociálnym a všeľudským kultúrnym hodnotám, ku kultúrnej komunikácii a úcte k rodinným hodnotám sa realizuje na všetkých stupňoch škôl, vrátane špeciálneho školstva a vo všetkých formách štúdia prostredníctvom učebných osnov viacerých predmetov, najmä v občianskej, etickej a náboženskej výchove, v spoločensko-vedných predmetoch, ale aj na hodinách biológie a prírodopisu. V predmete etická výchova je uvedená problematika obsiahnutá v témach „Prosociálne správanie ako vedomé vytváranie dobrých vzťahov“, „Zdravá a nesprávna kritickosť“, „Práva a povinnosti členov rodiny“ a „Dobré vzťahy v rodine“. V predmetoch náuka o spoločnosti a občianska náuka v témach „Rodina ako sociálna skupina, jej funkcie, súčasné problémy a ohrozenie“,  „Žena v spoločnosti, jej rola v súčasnosti“, „Manželský zväzok a jeho súčasné problémy“,  „Spoločenstvá detí a mládeže a vzťahy medzi nimi“. Predmetné úlohy sa realizujú aj prostredníctvom mimoškolskej záujmovej a krúžkovej činnosti, aj prostredníctvom individuálnych tématických podujatí na témy manželstva, rodičovstva, sexuálnej výchovy, duševného a fyzického zdravia, pohlavných chorôb, AIDS, prevencie drogových závislostí, na ktorých zabezpečovaní sa podieľajú nielen samotní pedagógovia, ale tiež pracovníci polície, justície, zdravotníctva a psychológovia. Projekt zameraný na prosociálne správanie bol realizovaný aj v materských školách

2. S problematikou kritického myslenia a masmediálnej výchovy sa žiaci oboznamujú prvýkrát  v predmete etická výchova v 9. ročníku ZŠ v tematickom celku „Masmediálne vplyvy“, na stredných školách v predmete etická výchova a v základoch sociológie a politológie v rámci tém „Etické hodnoty súťaživosti a spolupráce“, pravidlá „fair play“, televízia, výchova kritického diváka. MVO a experti, pracujúci v tejto oblasti, napriek tomu  poukazujú na nedostatočnosť účinnosti opatrení v tejto oblasti.
V okrese Snina bol na pomoc učiteľom základných škôl vydaný metodický list “Telefágia“ o závislosti na sledovaní televízie. Tento materiál využívali triedni učitelia aj na schôdzach s rodičmi. V okrese Bardejov boli v spolupráci škôl s okresnou prokuratúrou,  políciou, štátnym zdravotným ústavom a lekármi realizované besedy na témy telemánia a gamblérstvo a ďalšie.
 
3. Výchova k manželstvu a rodičovstvu je chápaná ako integrálna súčasť vzdelávacieho procesu. Pri výchove detí k manželstvu a rodičovstvu využívajú školy  nadpredmetové učebné osnovy  schválené MŠ SR dňa 29.6.1998 s platnosťou od 1.9.1998, ktoré sú súčasťou vyučovacieho procesu takmer všetkých vyučovacích predmetov, na  I. stupni najmä prvouky, prírodovedy, vlastivedy, čítania, výtvarnej a hudobnej výchovy i náboženskej výchovy. Na II. stupni v predmetoch prírodopis, literárna výchova, sloh, občianska, etická, výtvarná, náboženská výchova a rodinná príprava. Na výchove k manželstvu a rodičovstvu sa podieľajú aj triedni učitelia a výchovní poradcovia. Ku kvalite výchovy k manželstvu a rodičovstvu a v jej rámci aj k sexuálnej výchove, ako aj k výchove k rodovej rovnosti prebiehajú neustále diskusie. V roku 2001  členky  ES KVPŽ uskutočnili aktivity  pre úpravu osnov ZŠ pre zmeny vo vyučovaní sexuálnej výchovy a výchovy k rodovej rovnosti, ich aktivity však neboli úspešné.
Viaceré vzdelávacie programy v oblasti plánovania rodičovstva a sexuálneho partnerstva  sú podporované prostredníctvom projektov Phare ako i iných , ktoré sa pravidelne vyhodnocujú. 
Podstatnú časť výchovy k pozitívnej životnej orientácii tvorí výchova k životu bez drog. Na školách pracujú koordinátori protidrogovej prevencie, ktorí usmerňujú aktivity pedagogických pracovníkov a žiakov. V oblasti realizácie projektov prevencie drogových závislostí postupujú podľa smerníc na hodnotenie drogovej prevencie, ktoré vydalo Európske monitorovacie centrum pre drogy a drogovú závislosť a spolupracujú pri vytváraní databázy o preventívnych projektoch s Ústavom informácií a prognóz školstva. 
CPPS v roku 2001 uskutočnilo projekt pod názvom „Prevencia drogových závislostí v neúplných rodinách,“  ktorý bol zameraný na podporu a posilňovanie neúplnej rodiny. Cieľom projektu bolo zvýšenie odolnosti voči sociálnej patológii, nácvik nových sociálnych zručností, vrátane optimalizácie komunikácie u osamelých rodičov. Stretnutia boli zamerané na zlepšenie schopností vyjadrovať emócie v rodine, empatiu, uspokojovanie potreby spolupatričnosti, kooperáciu v rodine, posilňovanie sebavedomia, primerané sebahodnotenie, prácu so sebaúctou, so vzájomnou úctou v rodine i mimo rodiny, nácvik rešpektujúcich vzťahov v rodinnej hierarchii. 
V okrese Stará Ľubovňa prebiehal v r. 2001 projekt „Nie drogám – nie, ktoré zachráni život.“ Tento projekt bol určený deťom špeciálnych základných škôl okresu a špeciálnych tried pri ZŠ. ŠZÚ bol odborným garantom projektu. Do aktivít projektu boli zahrnutí nielen žiaci, pedagógovia, ale aj rodičia, teda často aj matky týchto detí. V roku 2001 v Prešove vzniklo Občianske združenie Regionálny inštitút drogových závislostí (RIDZ) ako dobrovoľná, neštátna a nepolitická organizácia združujúca fyzické a právnické osoby, ktoré svojou aktivitou majú zámer pomáhať osobám závislým na alkohole a iných nealkoholových drogách. Jeho projekt  Kontaktné centrum je prvým projektom svojho druhu realizovaným mimo Bratislavy a zameriava sa v prvej fáze na mesto Prešov, v ďalšej na Prešovský kraj. V Prešove je v štádiu riešenia aj vznik neštátneho zdravotníckeho zariadenia Centra drogových závislostí.
 Pri okresných úradoch pôsobiaca Sekcia škôl podporujúcich zdravie každoročne pripravuje množstvo akcií, ktoré sú spojené s odbornými prednáškami. Vo výchovno-vzdelávacom procese  je kladený dôraz na výchovu k životným a rodinným hodnotám, ku kultúrnej komunikácii medzi sebou, k úcte k spolužiakom. Okrem toho sú žiaci vedení k príprave na rodinný život. Prostredníctvom učebných osnov školy sa vhodnou formou postupne uplatňujú v jednotlivych vekových skupinách žiakov preventívne aktivity z oblasti protidrogovej výchovy, zdravotnej prevencie a výchovy k manželstvu a rodičovstvu so zameraním na hodnoty a úctu k životu. Na formovanie verejnej mienky rešpektovať rovnoprávnosť mužov a žien bola využívaná najmä estetická, etická a náboženská výchova, literárna a výtvarná výchova  ale aj jazykoveda, dejepis, prírodoveda, telesná a pohybová výchova. Preventívna protidrogová výchova bola zaradená do časových tématických plánov  pre jednotlivé ročníky základných škôl a výchovných plánov materských škôl. 
Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja SR prijalo na rok 2001 Program boja proti drogám, ktorý sa realizoval v stredných odborných učilištiach stavebných v jeho zriaďovateľskej pôsobnosti. MVRR SR v zmysle programu boja proti drogám poskytlo SOUs finančné prostriedky v čiastke po 5 000 Sk, čo predstavovalo spolu za rezort 110 tis. Sk. V oblasti SOUs sa uskutočňuje tiež výchova k manželstvu a rodičovstvu a niektoré SOUs sú zapojené do programu Školy podporujúce zdravie. 
CPPS v Poprade získalo grant z Protidrogového fondu na projekt „Výchova k zdravému životnému štýlu,“ ktorý bol uskutočnený formou sociálno-psychologických výcvikov pre študentov Gymnázia D.Tatarku v Poprade.
	Vo Vojenskej akadémii v Liptovskom Mikuláši a v ďalších vzdelávacích inštitúciách MO SR sú otázky rovnoprávneho postavenia žien a mužov rozpracované v rôznych predmetoch, ako napr. v predmete základy etiky,  v právnej výchove,  predmete vojenský protokol a ďalších..   
                  
4. V roku 2001 sa uvedenej problematike venovala pozornosť v rámci odborného vzdelávania a prípravy policajtov v rezortných policajných školách.  V pomaturitnom  kvalifikačnom štúdiu   je v učebnom pláne zaradený predmet „Etika a psychológia policajnej práce“ , kde sa vyučuje aj problematika komunikácie a  riešenia problémových situácií,  v ktorých sú páchateľmi alebo poškodenými  osobami aj ženy.   
 		 Problematika komunikácie s obeťami a páchateľmi násilia je obsiahnutá aj v učebnom pláne  pre  pomaturitné zdokonaľovacie štúdium  na SOŠ PZ v predmete „Policajný manažment“ . Ide predovšetkým o tematický celok -  komunikácia  a komunikačno-informačná činnosť -  kde sa rieši problematika sociálnej komunikácie, verbálnej  a neverbálnej komunikácie,  asertívnej a pasívnej komunikácie, etických aspektov komunikácie a pod.
Odbor personalistiky, výchovy a vzdelávania ministerstva spravodlivosti  zabezpečil vzdelávanie sudcov zamerané na „Násilie v rodine a súčasnú legislatívu“, ktorého cieľom bolo analýzou niektorých súdnych rozhodnutí a poukázaním na ich dôsledky zvýšiť u sudcov vnímavosť voči rodovo podmienenému násiliu a citlivý prístup k obetiam. Vzdelávacie podujatia boli zorganizované v spolupráci  s Národným centrom pre rovnoprávnosť žien a mužov, Centrom nádeje a Alianciou žien Slovenska.
Odbor sociálnoprávnej ochrany MPSVR SR v spolupráci s NCR, MŠ SR a Britskou radou organizuje pre príslušníkov polície, sociálnych pracovníkov, pre poradcov z CPPS a PPP 3 ročný preventívny výcvik na tému „ eliminácia rodinného násilia“, Odbor sociálnoprávnej ochrany v spolupráci s FZaSP TU organizuje 2 ročný odborný seminár pre sociálnych pracovníkov okresných úradov (Košice, Prešov, Poprad, Humenné, Diecézna charita Banská Bystrica) na tému „poskytovanie pomoci obetiam násilia, ktoré je páchané na starších občanoch, deťoch alebo na ženách.  
 	Spolupráca so školskými i predškolskými zariadeniami zo strany odborov sociálnych vecí je evidentná pri monitorovaní problematiky týraných a zneužívaných detí a vedení príslušného registra detí s podozrením na týranie a zneužívanie za účelom poskytovania zodpovedajúcej pomoci a šírenia informovanosti o možnostiach inštitucionálnej intervencie pri riešení uvedenej problematiky pri koordinácii súčinnosti jej jednotlivých zložiek. 
Pracovníci Okresného úradu v Dolnom Kubíne v súčasnosti absolvujú sociálno-psychologické výcviky popri zvyšovaní si kvalifikácie štúdiom na vysokej škole, odbor sociálna práca a sociálna pedagogika. V súčasnosti študuje 7 pracovníkov odboru sociálnych vecí.
Pracovníci krajského úradu, ako i okresných úradov Žilinského kraja, oddelenia sociálnoprávnej ochrany a prevencie sa zúčastnili cyklického vzdelávania pod názvom „Sociálna práca je vedou a poslaním zároveň“ za účelom skvalitnenia práce s klientom a rodinou. Cyklus vzdelávania bol dvojročný a ukončený bol v roku 2001, kde účastníci obdržali Osvedčenie.
	                                                                                                                                                             
B.
1.Ani v roku 2001 nebol vykonaný monitoring verejnoprávnych médií z hľadiska postavenia žien v spoločnosti.  V rámci niekoľkých diplomových prác študentov v Bratislave a Trnave  sa začali venovať otázkam zobrazovania žien v médiách, aj vo vzťahu k voľbám 2002.

2. Elimináciu násilia vo verejnoprávnych inštitúciách ako televízia a rozhlas upravuje  zákon č 308/2000 Z.z. o vysielaní a transmisii a o zmene zákona č. 195/2000 Z.z. o telekomunikáciách, a to v 5. časti „Ochrana ľudskej dôstojnosti a ľudskosti, maloletých a právo na opravu“. Napriek tomu mediálni experti  poukazujú na pretrvávanie prezentácie násilia hlavne v komerčných televíziách.

3. Informácie o záväzkoch SR v oblasti riešenia postavenia žien v SR v súlade s medzinárodnými dohovormi realizovalo MPSVR SR aj prostredníctvom web stránky tohto ministerstva. V septembri 2001 bol vydaný v Zbierke zákonov pod číslom  343, čiastka 140 Opčný protokol k Dohovoru OSN o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien. Slovensko sa tým zaradilo medzi prvých 20 krajín sveta, v ktorých je možné Opčný protokol k Dohovoru OSN o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien v prípade potreby využiť zo strany diskriminovaných žien.
 Konkrétne aktivity v zajme prezentácie Opčného protokolu k Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien uskutočnil KVPŽ prostredníctvom niektorých médii. 
V priebehu roka 2001 sa pristúpilo k ratifikácii Dohovoru MOP o rovnakých príležitostiach a rovnakom zaobchádzaní s mužmi pracovníkmi a ženami pracovníčkami: pracovníkmi so zodpovednosťou za rodinu č. 156. 

4. Výskum verejnej mienky v oblasti masmediálnych projektov nebol realizovaný a nemá ani gestora.
 
5. KÚP Prešov v roku 2001 zorganizoval stretnutie so zástupcami masovokomunikačných prostriedkov za účasti riaditeľa KÚP Prešov a vedúcich oddelení, ktorým boli poskytnuté informácie o evidovaných nezamestnaných, z toho poberateľov podpory v nezamestnanosti, o uplatňovaní nástrojov aktívnej politiky trhu práce a pilotných projektoch, ktoré riešia problém zamestnania mladých ľudí, absolventov a žien evidovaných na úrade práce.
DÚŽ vo východoslovenskom regióne pravidelne informuje verejnosť o vykonaných a pripravovaných aktivitách na úseku problematiky žien prostredníctvom svojho mesačníka a rádia Flash Prešov.
V novembri 2001 bola v Slovenskom rozhlase v relácii Kontakty prezentovaná téma k problematike násilia v rodine za účasti OZ PRO FAMILIA a OÚ Humenné. Opakovane v priebehu roka 2001 bola pracovníkmi odboru sociálnych vecí medializovaná v regionálnej televízii HN TV problematika násilia v rodinách a konkrétne formy pomoci. CPPS v Poprade natočilo v r.2001 s TV Tatry reláciu o násilí, možnostiach riešenia a pomoci týraným ženám a deťom.
 V okrese Levoča je pravidelne zabezpečovaná informovanosť o aktivitách  subjektov, ktoré organizujú akcie so zameraním na problematiku žien, a to prostredníctvom miestnej a regionálnej tlače. Každá domácnosť v Levoči dostáva bezplatne do schránky Levočský informačný mesačník.
Odborní pracovníci CPPS uskutočnili v roku 2001 4 relácie v Rádiu Východ a publikovali 12 tematických článkov pre časopis IMAGE, 12 odpovedí na konkrétne problémy čitateľov v týždenníku ZRNO so zameraním na široké spektrum problémov žien žijúcich v konfliktnom manželstve, žien v rozvodovej situácii, osamelých žien, násilia páchaného na ženách. 
Vytvorila sa spolupráca s médiami (rozhlas, televízia, odborné a populárne časopisy) pri zvyšovaní právneho vedomia žien v súvislosti s problematikou zabezpečovania starostlivosti (opatery) o ťažko zdravotne postihnutých členov rodiny. V Rádiu Lumen k problematike násilia a  problematike  náhradnej rodinnej starostlivosti  zrealizované dve vystúpenia v STV  k problematike mladých ľudí opúšťajúcich detské domovy jedno vystúpenie
O práci v sociálnej oblasti v rámci Slovenska boli zverejnené viaceré príspevky v Slovenskom rozhlase a v Slovenskej televízií. Odbory sociálnych vecí vo viacerých okresoch informujú o novoprijatých zákonoch v sociálnej oblasti  v regionálnej tlači. Okresný úrad v Dolnom Kubíne okrem novelizovaných noriem v sociálnej oblasti a štátnych sociálnych dávok uverejnil v regionálnej tlači a regionálnej televízii informáciu  o otvorení nového zariadenia sociálnych služieb – Domova pre osamelých rodičov. Okresný úrad v Námestove pravidelne informuje a spolupracuje s regionálnymi médiami Biela Orava a Naša Orava. Informácie zahŕňajú okrem iného aj problematiku postavenia žien v rodinách a spoločnosti.

Princíp V.  Vytvárať podmienky pre ochranu a posilnenie zdravia žien 
Opatrenia na riešenie:

1.	Na základe  demografických  a zdravotných  štatistík vypracúvať  analýzy  o  zdravotnom  stave  žien  v SR.
2.	Pôsobiť  na verejnú mienku v tom zmysle, že na pravidelné lekárske  prehliadky  zamerané  na  onkologické  a  kardiologické  vyšetrenie  majú ženy   zo zákona  právny  nárok.
3.	Osobitne  sa zaoberať prevenciou  a liečbou  drogových  závislostí žien vzhľadom  na ich materskú funkciu.
4.	Vytvárať  možnosti  na  širšie  využitie  rozvoja  voľnočasových  aktivít  žien,  najmä  v oblasti  športu.
5.	V rámci  štátnej rodinnej politiky  aplikovať  ucelený  systém  nepriamych  opatrení  na podporu  pôrodnosti a zdravého vývoja  populácie  vrátane  sociálnych  a výchovných opatrení.
6.	Podporovať  zriaďovanie  centier  služieb  pre rodiny  s malými deťmi, ktoré  vyžadujú celodennú  starostlivosť  a  centrá  služieb pre  ochranu  a poradenstvo  žien  v staršom veku.
7.	Vytvárať priestor pre realizáciu laktačného programu a programu zdravej výživy detí.

1. Zdravotnícke štatistiky sú spracované pravidelne Ústavom zdravotníckych informácií a štatistiky a sú rozčlenené podľa vybraných ukazovateľov a zdravotnícki pracovníci sa zúčastňujú poskytovania odborného poradenstva v spolupráci s inými inštitúciami. MZ SR v roku 2001 nevypracovalo osobitnú analýzu zdravotného stavu žien. V rámci dostupných celoštátnych štatistických údajov z MZ SR za rok 2001  uvádzame:

Pôrodnícka činnosť:

Pôrody 										50 665
Hospitalizované ženy pre ohrozené a patologické tehotenstvo			26 566
Úmrtia žien v súvislosti s tehotenstvo, potratom, pôrodom a popôrodím   	         9

Gynekologická činnosť:

Gynekologické vyšetrenia
•	Endoskopické			4 999
•	Ultrazvukové		         183 990
•	RTG				4 122
•	Cytologické		           80 989

Gynekologické operácie
•	Endoskopické			 4 352
•	Abdominálne 			14 414
•	Vaginálne			18 832
•	Na prsníku			  1 043
Operované ženy spolu			47 310
Z toho zomreté v súvislosti s operáciou                 1
Pacientky liečené metódami asistovanej 
reprodukcie 				              1 806

Počet potratov
Spontánne potraty   			              4 766
Umelé prerušenia tehotenstva 		 15 899
Iné potraty				              2 127
Potraty spolu				             22 792
Poskytnuté boli štatistické údaje z niektorých regiónov a rezortov, napríklad rezortu vnútra v rozbore zdravotného stavu policajtiek. Pracovná neschopnosť pre chorobu a úrazy za rok 2001 dosiahla u žien  policajtiek SR 2.038 prípadov. Priemerné percento  práceneschopnosti dosiahlo        4,74 %,  pričom táto hodnota je vyššia o 1,70  %,  ako v  prípade  práceneschopnosti  celkového  počtu  policajtov SR. Najvyššie percento   práceneschopných bolo zaznamenané v  Košickom  kraji   6,16  %.  Pre porovnanie  v   roku 2001 podľa Štatistického úradu SR priemerné percento  práceneschopnosti pracovníkov za SR predstavovalo 4,90 %. Počet vymeškaných dní pre práceneschopnosť u žien policajtiek SR za rok 2001 dosiahol 35 447 dní. Na jeden prípad pracovnej neschopnosti pripadlo 17,39  dňa.
Počet prípadov práceneschopnosti na 100  žien policajtiek  v  roku 2001 činil 99,56 prípadov.   Podľa Štatistického úradu SR počet prípadov práceneschopnosti na 100 pracovníkov v SR činil 66,95 prípadov  v roku   2001. 
         V rámci rozboru chorobnosti  policajtiek podľa vybraných druhov najviac ochorení v roku   2001  zaznamenali choroby dýchacej sústavy  1.254 prípadov, choroby   pohybovej sústavy 224  prípadov,  choroby súvisiace s  ťarchavosťou  32   prípadov  a  nezápalové    ženské  choroby   28 prípadov.  Veľmi závažné sú nádorové ochorenia žien - policajtiek  v roku 2001  bolo  zaznamenaných  7  prípadov,  čo  je  nárast oproti roku 2000 o  4 prípady.  Počet úrazov dosiahol   77  prípadov,   pričom  v  prevažnej  miere   išlo o úrazy nepracovné.  Práceneschopnosť pre pracovné  úrazy   je   výrazne nižšia ako u  policajtov mužov,   čo  podstatne  ovplyvňuje   fakt,  že  ženy -  policajtky   sú   pracovne   zadeľované na menej rizikové pracoviská.

2. Pri každom Štátnom zdravotnom ústave boli zriadené základné poradne na podporu zdravia, sú zriaďované aj nadstavbové špecializované odborné poradne, ktoré sa orientujú na zvládanie známych rizikových faktorov životného štýlu. V okresoch ostáva naďalej problémom získať záujem niektorých skupín žien o preventívne vyšetrenia, vo viacerých prípadoch sa problém rieši v rámci projektov v spolupráci s MVO. 	 
Kontrola dodržiavania výkonu preventívnych lekárskych prehliadok žien v pracovnom procese sa uskutočňuje v rámci štátneho zdravotníckeho dozoru nad pracoviskami začlenenými do systému zdravotníckej prevencie. Stupeň ohrozenia zdravia pracovnými vplyvmi je monitorovaný prostredníctvom siete Štátnych zdravotných ústavov, na základe čoho je ďalej organizovaný výkon cielene zameraných preventívnych lekárskych prehliadok  žien.
V oblasti primárnej zdravotnej starostlivosti je hlavná činnosť zameraná na preventívnu a dispenzárnu starostlivosť praktických lekárov a lekárov v odbore gynekológia a pôrodníctvo, v oblasti sekundárnej zdravotnej starostlivosti na realizovanie kardiovaskulárneho programu, onkologického programu a rozvoja starostlivosti o matku a dieťa.
            V rámci liečebno-preventívnej starostlivosti spočíva veľká časť starostlivosti o ženy na gynekologických ambulanciách primárneho kontaktu a v náväznosti na ne na gynekologicko-pôrodníckom oddelení NsP a  špecializovaných ambulanciách. Na základe zákona 98/1995 v znení neskorších doplnkov je všetkým ženám od 21 roku života vykonávaná jeden -krát ročne preventívna gynekologická prehliadka, v prípade potreby sú na základe uvedeného zákona ženy dispenzarizované a predvolávané v krátkych časových intervaloch. Pacientky s prekancerózami a onkologickými ochoreniami sú odosielané na ambulanciu POKO, ktoré úzko spolupracuje s onkologickým oddelením. V rámci senologickej starostlivosti pracujú  mamologické ambulancie a to: gynekologická, chirurgická a onkologická. U vybraných   pacientiek  sa  vykoná mamologické  vyšetrenie doplnené sonografiou prsníkov a biochemickými vyšetreniami. V rámci poradne ASP je poskytovaná starostlivosť o neplodné páry a endokrinologická starostlivosť o ženy. Veľká pozornosť je venovaná prenatálnej starostlivosti.  Každá tehotná navštevuje v mesačných intervaloch poradňu pre tehotné v prípade potreby i častejšie. Počas tehotnosti sa vykonávajú minimálne  tri sonografické vyšetrenia  a jedenkrát flowmetria pupočníkom plodu.  Štandartným vyšetrením je odber z AFP ako metódy na vyhľadávanie VVCH, podľa potreby doplnené o amniocentézu.V rámci vyhľadávania diabetu sa všetkým tehotným vykonáva záťažový test a v prípade potreby sú odosielané na diabetologickú ambulanciu. Závažnejšie prípady sú vedené v poradni pre rizikovú tehotnosť, ktorá podľa potreby spolupracuje s inými odbornými ambulanciami, ako diabetologickou, gastroenterologickou a podobne.  Jedenkrát mesačne je v rámci seminárov gynekologicko-pôrodnického oddelenia vyhodnocovania perinatálna úmrtnosť, pričom týchto seminárov sa zúčastňujú i terénni gynekológovia,  podľa potreby sa vybraní lekári zúčastňujú i krajských rozborov.   
V oblasti problematiky kardiovaskulárnych ochorení sú zachytávané rizikové pacientky počas gravidity pravidelným sledovaním pri užívaní hormonálnej antikoncepcie a pri  hormonálnej substitučnej liečbe v memopauze a sú ďalej sledované v spolupráci s internými ambulanciami. Vo viacerych oresoch sa vykonávajú mamografické vyšetrenia prevencie rakoviny prsníka u žien nad 40 rokov.V roku 2001 sa v  Martine  uviedlo do prevádzky NZZ-Centrum prevencie rakoviny pre ženy (mamografia  a USG ).
Problematickou sa naďalej javí skutočnosť, spočívajúca v nedostatočnom záujme žien o preventívne gynekologické prehliadky, napriek uskutočňovanej medializácii ich potrebnosti  a finančná nedostupnosť antikoncepcie pre sociálne skupiny žien, ktoré sú dlhodobo v hmotnej núdzi.
             V ŠZÚ Prešovského kraja sú zriadené Poradenské centrá zdravotnej výchovy a poradne zdravia, ktoré sa skladajú zo základnej poradne a nadstavbových poradní. V nich dostávajú ženy informácie, týkajúce sa zlepšenia ich zdravia, ako aj zmeny životného štýlu. ŠZÚ v Prešovskom a Košickom kraji uskutočnil projekt „Monitoring životného štýlu stredoškolskej mládeže 

3. Ženy tvoria približne 20% klientov, závislých na ilegálnych drogách. V Centre pre liečbu drogových závislostí (CPLDZ) Bratislava bol vytvorený kontinuálny, nepretržitý, špecifický skupinový program pre ženy so závislosťou od drog a podobne aktivity realizujú aj v mnohých krajoch Slovenska. Centrá prevencie a liečby drogových závislostí v Nitrianskom kraji informujú terénnych i ústavných gynekológov o zabezpečení okamžitej evidencie a vyšetrenia tehotných žien  u ktorých je podozrenie z kontaktu s návykovou látkou.
  V okrese Nové Zámky CPLZD uskutočnilo niekoľko aktivít na tému drogy a rodičovstvo ako napríklad okresný seminár pre gynekológov na tému vplyvu drog na organizmus ženy a na plod“,  „Prevencia a riziká drogovej závislosti pre matku a dieťa“.   prednášky, besedy a videofilm  v „Klube matiek“ v Nových Zámkoch na tému „Vplyv drogových závislostí a fajčenia  na prenatálny a postnatálny vývoj dieťaťa 
V Nitrianskom kraji v uplynulom roku aktívne pôsobili 4 neštátne resocializačné zariadenia pre drogovo závislé osoby : „KOMUNITA“ – Ľudovítov v okrese Nové Zámky,  „Nádej“ v Bátorových Kosihách v okrese Komárno, „Pahorok“ v Bohuniciach v okrese Levice a „Triezvy život“ Cabaj-Čápor v okrese Nitra. Krajský úrad v Nitre poskytoval a i v tomto roku poskytuje týmto zariadeniam finančné prostriedky na ich prevádzku, čím účinne  podporuje existenciu tohto typu zariadení v kraji. 
 
4.  Na základe Programového vyhlásenia vlády SR z roku 1998 a v súlade so závermi a rezolúciami Konferencie ministrov zodpovedných za šport, ktorá sa konala v máji 2000 v Bratislave, bol vypracovaný Národný program rozvoja športu na roky 2001-2010 a jeho prioritou je komplexne riešiť všetky oblasti, ktoré majú vplyv na rozvoj telovýchovných a športových aktivít  občanov –počnúc športom na školách, rekreačným športom, športom pre všetkých, výkonnostným a vrcholovým športom a končiac športovou reprezentáciou. Pre ženy, alebo s účasťou žien  boli zorganizované   novoročné stretnutie cvičiteliek  rekreačnej telesnej výchovy a športu,  pravidelné cvičenia žien a dievčat v telocvičniach základných  škôl a športových halách pod vedením vyškolených cvičiteľov  rekreačnej telesnej výchovy a športu.  Ďalej sú organizované dni športu, turistika, behy, spoločné cvičenia rodičov s deťmi, pobyt v prírode, súťaže v netradičných športoch, súťaže - maratón v aerobiku, aerobik  show a aerobik vo vode, volejbalový turnaj žien. Okresné rady  slovenských  turistov organizujú  takmer  každú sobotu a nedeľu turistické pochody  a vychádzky. V roku 2001 sa v tejto oblasti významne angažovali aj zdravotnícki pracovníci prostredníctvom oddelenia zdravotnej výchovy a poradne zdravia pri ŠZÚ. Ide o prednáškovú ako aj poradenskú činnosť jednak vo vzťahu ku niektorým ochoreniam, jednak o zdravotnú prevenciu so zameraním na civilizačné choroby.
Nezastupiteľné  miesto  v napĺňaní  voľnočasových  aktivít  žien  má aj kultúra a osveta. V roku 2001 sa uskutočnilo široké spektrum  aktivít záujmovo-umeleckého, oddychovo-relaxačného charakteru a  podujatí s výchovno-vzdelávacím zameraním.
 
5. V roku 2001 vecne príslušné rezorty zabezpečovali plnenie opatrení, daných uznesením vlády SR č. 1042/2000, ktorým bola prijatá Správa o stave rodiny v SR.  MPSVR SR na základe podkladov od ostatných ministerstiev, ďalších ústredných orgánov štátnej správy, krajských úradov SR a vedecko-výskumných pracovísk vypracuje a predloží na rokovanie vlády SR správu o plnení schválených opatrení v novembri 2002. Opatrenia, prijaté v  Správe o stave rodiny v SR sa dotýkajú všetkých vecných kompetencií štátu v oblasti podpory rodín a     smerujú k zlepšeniu podmienok života rodín a tým aj k vytváraniu podmienok pre slobodné rozhodovanie o počte detí v rodine a na zodpovedné plnenie rodičovskej funkcie.

6.  Legislatívnym prostredím, ktoré vytvára právne podmienky pre napĺňanie Ústavou  zaručených práv každého, kto je v hmotnej núdzi, na takú pomoc, ktorá je nevyhnutná na zabezpečenie základných životných podmienok, je zákon č. 195/1998 Z.z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov.
V právnych vzťahoch sociálnej pomoci sa právo na sociálnu pomoc zaručuje všetkým a to aj bez ohľadu na pohlavie, t.j. na princípe rovných podmienok. Medzi formy riešenia hmotnej núdze a sociálnej núdze patrí aj sociálne poradenstvo. V rámci foriem riešenia hmotnej núdze a sociálnej núdze sú obsiahnuté aj sociálne služby, medzi ktoré patrí opatrovateľská služba, organizovanie spoločného stravovania, prepravná služba, starostlivosť v zariadeniach sociálnych služieb a sociálna pôžička. Zo zariadení sociálnych služieb zriaďovanými obcami a príslušným orgánom štátnej správy orientovaných na riešenie stavu hmotnej a sociálnej núdze žien s deťmi patria najmä domov pre osamelých rodičov, stanica opatrovateľskej služby a útulok, v rámci ktorých je možné poskytovať starostlivosť celoročne, týždenne, denne a prechodne na určitý čas. Služby staníc opatrovateľskej služby pre deti hlavne v čase hospitalizácie matky, služobných ciest a iných krízových situácií.
MPSVR SR poskytlo v roku 2001 z výťažkov lotérií a iných podobných hier prostredníctvom krajských úradov na domovy pre osamelých rodičov finančné prostriedky v celkovej výške 3 mil. Sk.
           V Nitrianskom kraji je štátom zriadený len jeden Domov  pre  osamelých rodičov v meste Levice. Zriaďovateľom uvedeného zariadenia je Okresný úrad  Levice. Kapacita zariadenia je 6 miest. V uplynulom roku bola pomoc poskytnutá 2 matkám  s 3 deťmi. V kraji sa nachádzajú i 2 neštátne zariadenia. Prvé zariadenie je v meste Nitra. Je zriadené ako Domov pre osamelých rodičov pri Azylovom dome. Kapacita zariadenia je 10 obyvateľov. Druhé zariadenie je v meste Šaľa. Jeho zriaďovateľom je mesto Šaľa a zriadené je ako Domov pre osamelých rodičov pri Organizácii sociálnej starostlivosti. Kapacita tohto zariadenia je 14 obyvateľov. Všetky zariadenia poskytujú sociálne služby osamelým matkám (otcom) s maloletými deťmi, ktoré sa ocitli vo vážnej životnej núdzi.
           V roku 2000  v rámci súčinnosti medzi OSV OÚ Komárno a MsÚ Komárno  bola zriadená ubytovňa pre obyvateľov mesta s počtom lôžok 35. V ubytovni boli vytvorené podmienky aj na prechodné ubytovanie žien, resp. žien s deťmi, ktoré sa dostali do krízových situácií. V roku 2001 bolo takto ubytovaných v rámci mesta 17 žien, v tomto roku  to boli už 3 ženy. V domovoch pre osamelých rodičov sa matkám a deťom, ktoré sa dostali do hmotnej a sociálnej núdze, sa poskytuje starostlivosť a poradenstvo smerujúce k vyriešeniu problémových situácií a vytvoreniu si vhodných životných a bytových podmienok. V roku 2000 bol zriadený Domov pre osamelých rodičov v Lučenci a rozšírená kapacita Domova sociálnych služieb v Pohorelskej Maši. 
V okrese Poprad OZ Bambino vytvorilo „záchrannú sieť“ pre matky v núdzi s cieľom pomôcť im bezplatným dozorom nad deťmi a sprostredkovaním kvalifikovaného poradenstva.
Domov pre osamelých rodičov v Senici, zriaďovateľom ktorého je OÚ rieši situáciu osamelých rodičov s deťmi,  ktorí sa ocitli v sociálnej núdzi.
Mestský úrad v Piešťanoch buduje viacúčelové zariadenie DOMUM v ktorom budú poskytované sociálne služby v útulku a v sociálnej ubytovni, s vyčlenenými obytnými bunkami pre osamelé matky s deťmi. Neinvestičný fond Križovatky v Skalici prevádzkuje domov pre osamelých rodičov a útulok s kapacitou 7 miest. Azylový dom Emauzy v Holíči bude zabezpečovať starostlivosť pre ženy s deťmi, ktoré sú bez prístrešia, v hmotnej núdzi, ženy z rozvrátených rodín ohrozované zo strany manžela, budúce mamičky v krízových situáciách a dievčatá odchádzajúce z DD. Pobyt bude viazaný na dobu riešenia krízovej situácie, maximálne 3 roky. 
V okrese Trenčín sa poskytuje starostlivosť osamelým ženám s maloletými deťmi v CSS v Nemšovej a v Domove pre osamelých rodičov v Prievidzi. V Prievidzi je zriadená aj nocľaháreň pre ženy bez prístrešia. OÚ v Trnave zriadil zariadenie pestúnskej starostlivosti pre 4 a viac detí. V okrese Žilina sú prevádzkované zariadenia chráneného bývania pre matky s deťmi v Žiline a domov pre matky a deti „Áno pre život“ v Rajci. V kraji Nitra sú zriadené 2 domovy pre osamelých rodičov, ktorých zriaďovateľom je samospráva, 1 neštátne zariadenie Detské krízové centrum v Horných Štitároch, ktoré poskytuje sociálne služby najmä matkám s deťmi, ktoré sa ocitli vo vážnej životnej núdzi.

 7.  V porovnaní s uplynulým rokom podľa hodnotenia viacerých okresov sa situácia na úseku laktácie a výživy detí sa zlepšila. Napriek tomu a hoci sa problematike dojčenia venuje dostatočná pozornosť, výsledky ešte nie sú uspokojujúce
	Vo všetkých okresoch Nitrianskeho kraja sa uskutočňuje laktačný program a program zdravej výživy detí. Je zabezpečovaný osvetou na oddelení šestonedielok NsP lekárom a sestrami novorodeneckého úseku. Po prepustení v poradniach dojčiat u jednotlivých PLDD, osvetovou činnosťou odborného detského lekára na základných školách okresu, pre dievčatá v dospievajúcom veku, so zameraním na prevenciu civilizačných ochorení zdravou výživou a životosprávou. Matky sa informujú o výhodách dojčenia, učia ich správne dojčiť, ako dodržiavať tvorbu mlieka a iné zdravotno-hygienické otázky. Hovoria o vplyve materského mlieka na rastový faktor, na inteligenciu a pod. Snažia sa o to, aby matky mali dostatok teoretických znalostí, ale aj praktických skúseností.
 V okrese Nové Zámky sa aktivity uskutočňujú na Oddelení výchovy k zdraviu  v Poradenskom centre zdravotnej výchovy a podpory zdravia pri ŠZÚ Nové Zámky. Bola uskutočnená 1  beseda  v „Klube  matiek“ na  tému  „Príprava matiek na pôrod  a dojčenie“. Zúčastnilo sa jej 53 matiek a 6  otcov.
V okrese Levice program realizovali gynekológovia v primárnej sfére, ako aj praktickí lekári pre deti a dorast. Miestami výkonu prevencie boli tehotenské poradne, návštevná služba SZP pri novorodencoch. V tomto roku bude zriadené materské centrum, ktoré sa bude okrem iných činností zaoberať aj realizáciou laktačného programu a programu zdravej výživy detí.
 
 8. MŠ SR  vypracovalo metodický pokyn pre výkon a realizáciu školského mliečneho programu na ZŠ s účinnosťou od 1. 9. 1999, kedy boli zavedené znovu mliečne desiate. 
		V  rámci programu ozdravenia výživy v SR boli  schválené „podporné aktivity školského mliečneho programu“ zdravej výživy na zvýšenie spotreby mlieka a mliečnych výrobkov predovšetkým u dievčat školopovinného veku 
		Rezort pôdohospodárstva pokračoval v realizácii podpory programu ”Školské mlieko”, cieľom ktorého je zvyšovanie spotreby mlieka a mliečnych výrobkov a formovanie zásad správnej výživy už v detskom veku. V zmysle Výnosu Ministerstva pôdohospodárstva SR z 18. decembra 2000 č. 3809/2/2000 - 100 o podpore podnikania v poľnohospodárstve je možné poskytnúť dotáciu na zvýšenie spotreby mlieka a mliečnych výrobkov vo výške 4,0 Sk na liter spracovaného, pasterizovaného mlieka, poskytnutého na zvýšenie spotreby mlieka a mliečnych výrobkov u detí s povinnou školskou dochádzkou do objemu 0,25 litra na žiaka a deň. Na základe poskytnutých dotácií sa program ”Školské mlieko” zaviedol cca u 18 500 detí na jeden vyučovací deň.
		Po problémoch s výstavbou kapacity závodu na výrobu dojčenskej mliečnej výživy a sušených mliek (zastavenie výroby a súdne konanie) bol rozostavaný závod Mliekoservis a.s. Zvolen vložený ako majetkový vklad do spoločnosti Mliekoservis Slovakia a.s. Bratislava, v ktorej väčšinový podiel má holandský partner. V súčasnosti sa rieši finančné zabezpečenie dostavby a je spracovaný návrh výrobného programu.

Princíp VI. Vytvárať podmienky pre elimináciu násilia na ženách
Opatrenia na riešenie: 
1.	Vytvárať legislatívne a výchovné opatrenia na elimináciu násilia na ženách.
2.	Podporovať zriaďovanie zariadení pre ženy, na ktorých je páchané násilie (azylové domy), resp. zariadení pre ženy a deti v období rozvodu, resp. preklenutia ťažkej životnej situácie a poskytovanie  poradenských služieb.
3.	Legislatívne zabezpečiť, aby trestné činy voči členovi rodiny boli stíhané zo zákona a nebol vyžadovaný súhlas obete násilia, či znásilnenia.
4.	Vytvárať výchovné programy zamerané na zmenu správania agresívneho jedinca s cieľom jeho možného návratu do rodiny.

5.	Vytvárať podmienky  pre zriadenie  SOS - linky  pre obete  násilia  a  zabezpečiť   školenie  pracovníkov  jestvujúcich  liniek  dôvery  v uvedenej oblasti.
6.	Zapojiť sa do národných  i medzinárodných programov, ktoré majú za cieľ elimináciu prostitúcie a obchodovania so ženami a deťmi a výsledky týchto programov  pravidelne  zverejňovať.
 
1.  Novelou č. 253/2001 Z. z. bol do Trestného zákona doplnený nový trestný čin sexuálneho násilia (§ 241a) s cieľom, aby mohli byť dostatočne prísne trestané sexuálne ataky, ktoré nie sú postihované prostredníctvom trestného činu znásilnenia. Taktiež vládny návrh Trestného zákona obsahuje zmeny a doplnenia, ktorých cieľom je legislatívne účinnejšie upraviť problematiku obmedzenia domáceho násilia – najmä sprecizovanie formulácie trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby, doplnenie nového kvalifikačného znaku  „ak je trestný čin spáchaný na blízkej osobe a zverenej osobe“ do niektorých trestných činov a doplnenie charakteristiky blízkej osoby v Trestnom zákone tak, aby sa vzťahovala aj na bývalé blízke osoby. V súčasnosti sú predmetom legislatívneho procesu návrhy Občianskeho zákonníka a Občianskeho súdneho poriadku obsahujúce aj návrhy legislatívnych zmien, ktoré napomôžu eliminácií násilia na ženách.
	Podľa vládou schváleného legislatívneho zámeru Trestného zákona a Trestného poriadku (uznesenie č.358/2000) sa má zmeniť aj právna úprava postavenia poškodeného Zatiaľ čo v súčasnosti nie je možné pri určitých trestných činoch začať trestné stíhanie bez súhlasu poškodeného, rekodifikácia by tento aspekt mala zmeniť tak, že orgán činný v trestnom konaní bude povinný v každom prípade začať trestné stíhanie (trestné stíhanie nebude viazané na udelenie súhlasu poškodeného) a až následne, ak poškodený prejaví nesúhlas s takýmto postupom, trestné stíhanie sa v určitých prípadoch trestných činov zastaví.
	Opatrenia na zamedzenie násilia na pracovisku  sú obsiahnuté v Zákonníku prace. Ako vyplýva z ustanovenia § 13 ods.3 výkon práv a povinností vyplývajúcich z pracovnoprávnych vzťahov musí byť v súlade s dobrými mravmi. Nikto nesmie tieto práva a povinnosti zneužívať na škodu druhého účastníka  pracovnoprávneho vzťahu alebo spoluzamestnancov. Nikto nesmie znižovať dôstojnosť zamestnancov na pracovisku. V prípade porušenia tejto povinnosti, má zamestnanec právo podať zamestnávateľovi sťažnosť a zamestnávateľ je povinný na sťažnosť zamestnanca odpovedať, vykonať nápravu, upustiť od takého konania, odstrániť následky a v krajnom prípade má zamestnanec právo požiadať aj súd aby rozhodol o  jeho právach. Zamestnávateľ nesmie zamestnanca postihovať alebo znevýhodňovať preto, že uplatňuje svoje práva vyplývajúce z pracovnoprávnych vzťahov.
V rámci výchovných opatrení v tejto oblasti funkcionári sekcie vyšetrovania a kriminalisticko - expertíznych činností Policajného zboru pri svojej riadiacej a metodickej činnosti usmerňujú riaditeľov jednotlivých  úradov vyšetrovania  a vyšetrovateľov k zodpovednému vyšetrovaniu    všetkých    trestných    činov   páchaných   na ženách a deťoch.         

2. Podľa § 30 ods. 2 zákona č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov možno v útulku poskytovať starostlivosť i občanom, na ktorých je páchané násilie osobou, s ktorou žije v domácnosti. MPSVR SR podporilo finančnými prostriedkami získanými v súlade so zákonom č. 194/1990 Zb. o lotériách  a iných podobných hrách v znení neskorších predpisov viaceré projekty, zamerane na odstránenie násilia na ženách a deťoch.  Pri Výbore pre práva dieťaťa sa v októbri 2001 vytvorila expertná skupina zo zástupcov CPPS, MS SR, P PZ, PPP II a V, NCR, OZ Dafné, Krízového strediska v Hurbanove Národnej asociácie sudkýň, Pedagogickej fakulty UK, Fakulty zdravotníctva a sociálnej práce TU, Slovenskej nádeji dieťaťa Banská Bystrica a Odboru sociálnoprávnej ochrany na riešenie problematiky domáceho násilia, ktoré je páchané na maloletých deťoch 
V jednotlivých regiónoch je situácia v zriaďovaní zariadení pre ženy, na ktorých je páchané násilie nasledovná:
Okresný úrad Čadca poskytoval pomoc a komplexné poradenstvo ženám na ktorých bolo páchané násilie v domácnosti. Bola zahájená prevádzka Krízového centra pre deti Delta.
Okresný úrad úzko spolupracuje i s Krízovým centrom Náruč v Žiline.
V roku 2001 Okresný úrad v Kysuckom Novom Meste zahájil široké poskytovanie poradenských služieb v rámci svojich možností v oblasti násilia na ženách a deťoch. Zriadil v budove okresného úradu samostatnú informačnú tabuľu k tejto téme, kde sú uvedené telefónne linky pre obete násilia a zariadenia, na ktoré sa môžu obrátiť o poskytnutie pomoci. Zároveň na odbore sociálnych vecí poskytujú písomné materiály (letáky) z uvedenej oblasti.
Ukončením  akcie výstavby Domova pre osamelých rodičov – matky s deťmi v Dolnom Kubíne, vzniklo k tomuto roku prvé zariadenie v regióne Orava, riešiace problematiku žien a detí. Jeho cieľom je eliminovať násilie páchané na ženách a uskutočniť potrebnú sociálnu prevenciu a terapiu.  
Za finančného príspevku, poskytnutého Krajským úradom v Košiciach poskytuje služby obetiam domáceho násilia zariadenie sociálnych služieb MAJÁK pre týrané ženy v Trebišove, ktoré prevádzkuje miestna pobočka SČK. Na pôde Krajského úradu v Košiciach sa uskutočnilo pracovné stretnutie aktivistiek občianskeho združenia FENESTRA so zamestnankyňami odborov sociálnych vecí okresných úradov, na ktorom došlo k vzájomnému konzultovaniu postupov a spolupráce oboch strán pri optimálnom poskytovaní pomoci a nachádzaní individuálnych riešení konkrétnych prípadov  klientiek. Predmetné stretnutie  prispelo k vzájomnej informovanosti a koordinovanosti  poskytovanej pomoci pre ohrozenú skupinu žien.  Od 1.10.2001 OZ Pro Familia  pomohlo ubytovať klientky okresu Humenné v novom zariadení DAKINI – zariadenie sociálnych služieb pre ženy, od 1.10.2001 s rozšírenou kapacitou 44 miest (ženy a deti). Pri zistení násilia na ženách, Okresný úrad v Bytči vykonal opakované pohovory s mužmi a druhmi takto týraných žien. Po opakovaných pohovoroch zaznamenal zlepšenie situácie cca  v 10 prípadoch podľa vyjadrenia žien.
V Poprade prebieha záverečné štádium príprav zriadenia poradne  Pomoci obetiam násilia, keďže mesto Poprad pridelilo priestory na zriadenie tejto kancelárie. OZ Pomoc obetiam násilia sa zameriava na pomoc obetiam trestných činov, domáceho násilia, nešťastných udalostí a na prevenciu kriminality. Poskytuje bezplatnú a diskrétnu pomoc obetiam a ich blízkym a ľuďom, ktorí sa odôvodnene obávajú, že sa stanú obeťou trestného činu. Poskytuje právne rady a psychologickú pomoc formou osobných konzultácií, ale aj telefonicky a písomne. Poskytuje klientom sprievod na súdne pojednávania a pri úradnom vybavovaní. Poskytuje informácie pre svedkov, ktorí majú obavy z účasti na súdnom pojednávaní. Usiluje sa o zabezpečenie a naplnenie práv obetí násilia a trestnej činnosti a o zlepšenie ich právneho postavenia. Personálne sú aktivity Poradne zabezpečené odbornými pracovníkmi CVPP Poprad a členmi OZ Maják (špec. pedagóg, soc. pracovník, psychológ a právnik), ktorí ich budú zabezpečovať  v rámci dobrovoľníckej práce. 
Od 1.12.2001 po rozsiahlej rekonštrukcii budovy zahájil svoju činnosť Dom humanity SČK v Snine, kde okrem iného bol zriadený útulok pre matky s deťmi, nachádzajúce sa v krízovej situácii. Tento útulok poskytuje ubytovanie so stravou po dobu troch mesiacov. Doteraz tieto služby využila jedna matka s dvoma maloletými deťmi.
V roku 2001 odbor sociálnych vecí  OÚ Nové Mesto nad Váhom v rámci koordinačnej činnosti vydal kladné stanovisko a podporu projektu „Bezplatná poradenská činnosť a informačná sieť v Trenčianskom regióne pre detské obete násilia, násilia na ženách“,  ktorý predložilo Slovenské krízové centrum DOTYK  Cieľom projektu je ochrana práv detí  cez bezplatne poskytovanú poradenskú a informačnú činnosť ako jedinú v Trenčianskom kraji.
Realizovaním projektu sa vytvoria podmienky  pre lepšiu spoluprácu na úseku školstva, zdravotníctva, sociálnej pomoci, trestno-právnych orgánov s možnosťou rýchlejšej a účinnejšej pomoci.
Spolupráca odboru so Slovenským krízovým centrom v Beckove bude pokračovať v roku 2002  v rámci pomoci vybudovania centra pre týrané a zneužívané deti, týrané ženy a osamelé neplnoleté matky.
		Pracovníci sociálno-právnej ochrany a prevencie a pracovníci dávky sociálnej pomoci OU Dolný Kubín sa zúčastnili odborného vzdelávania na tému ochrany žien pred týraním. Pri sociálnej prevencii spolupracujú pracovníci s PPP, CPPS, obcami, neštátnymi subjektami a organizáciami spolupracujúcimi pri ochrane práv žien.
		Okresný úrad v Bytči uskutočnil besedy so ženami, obsahom ktorého bola prednáška na tému „ Zvýšenie právneho vedomia žien v oblasti pracovného a rodinného práva“ a „ Ochrana žien pred fyzickým a psychickým týraním“. Ženám bolo vysvetlené a zdôraznené, že nielen fyzické týranie je týraním, ale v mnohých prípadoch psychické týranie má oveľa horší dopad na zdravie ženy a následne výchovu detí. Pri Okresnom úrade v Liptovskom Mikuláši poradenské služby a odborné vedenie žien poskytuje CPPS, najmä v rámci programu „ Násilie páchané na ženách v domácom prostredí“. 
V poslednom období bol v územnom obvode Okresného úradu v Púchove zaregistrovaný zvýšený počet reálnych prípadov násilia v rodinách, predovšetkým na ženách a deťoch. V rámci riešenia týchto prípadov odbor sociálnych vecí v Púchove úzko spolupracuje s CPPS, PPP, zdravotníckymi zariadeniami, policajnými orgánmi, prokuratúrou a súdmi. V prvej fáze ide väčšinou o diagnostiku skrytého násilia a povzbudenie žien k ochote vo veci konať i napriek strachu a obavám. Nakoľko v tomto regióne nie je domov pre osamelých rodičov ani krízové centrum OSV OÚ v Púchove spolupracuje preto prevažne s DKC Banská Bystrica, DKC Žilina a Krízové centrum Prievidza. Problémom sa javia i prípady už plnoletých mladých žien, ktoré sú však ešte v procese prípravy na budúce povolanie. V rámci eliminácie násilia páchaného na nich, je problém umiestnenie týchto dievčat do detských domovov, či krízového centra, pretože už dovŕšili plnoletosť, avšak finančne sú ešte nezaopatrené.
    
3. Vo vládnom návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 141/1961 Zb. o trestnom konaní súdnom (Trestný poriadok) v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení niektorých zákonov je navrhované § 163a platného Trestného poriadku zmeniť tak, aby na trestné stíhanie (jeho začatie alebo pokračovanie v ňom) nebol potrebný súhlas poškodeného pre trestné činy:
-	násilia proti skupine obyvateľov a proti jednotlivcovi podľa § 197a, 
-	ublíženia na zdraví podľa § 221,
-	obmedzovanie osobnej slobody podľa § 231,
-	vydierania podľa § 235,
-	porušovania domovej slobody podľa § 238,
-	znásilnenia podľa § 241 proti tomu, kto je alebo v čase spáchania činu bol vo   
 vzťahu k poškodenému manželom alebo druhom.

4.  Viaceré hodnotiace subjekty sa vyjadrili, že absentuje program pomoci na zvládanie agresivity a násilia  v rodinách. Pomoc a aktivity očakávajú od CPPS a KPP. Napríklad Krajský úrad v Žiline úzko spolupracuje s CPPS a občianskym združením Gradus, ktoré vyvíjajú rôzne aktivity pre týrané ženy a pre ženy alkoholikov. Okresný úrad Bratislava II a Okresný úrad Bratislava V majú zriadené krízové strediská, v ktorých bolo poskytnuté sociálne poradenstvo pre 137 rodín so 155 deťmi. Z uvedeného počtu detí bolo 13 podozrení z týrania a pohlavného zneužívania. Stále však, až na ojedinelé individuálne výnimky, neexistuje ucelený výchovný program pre prácu s agresívnym jedincom, páchajúcim násilie v rodine.
 
5.  SOS linky pre obete násilia existujú často pri poradniach pre obete násilia a sú prevádzkované hlavne mimovládnymi organizáciami.  Financované sú prevažne v rámci projektových grantov. Neistota vo financovaní spôsobuje časté zmeny v ich existencii. V priebehu roka 2001 zanikli niektoré linky ako napr. v Žiline (Gradus), v Bratislave (Slonad) a ďalšie. Bratislavský projekt SOS linky  sa v roku 2001 nepodarilo rozvinúť do realizačnej fázy. Osobitné školenie výlučne pre pracovníkov SOS liniek sa v roku 2001 neuskutočnilo.  

6.  Medzinárodná spolupráca medzi slovenským a inými policajnými systémami prebieha cez národný úrad Interpolu. SR akceptovala princíp podpory a prijímania policajných príslušníkov z partnerských krajín. Práca MVO v tejto oblasti je mimoriadne náročná už aj  vzhľadom na nedostatok financií na realizovanie projektov v oblasti pomoci obetiam obchodovania, pričom MVO majú snahu zapojiť sa do medzinárodných projektov. V dňoch 23. - 25. apríla 2001 sa zástupca odboru európskej integrácie zúčastnil seminára v Stockholme zameraného na boj proti obchodovaniu s ľuďmi a drogami. Časť programu uvedeného seminára bola venovaná aj problematike boja proti obchodovaniu so ženami.

Princíp VII. Vytvárať podmienky pre rozvoj osobnosti a pracovné uplatnenie žien s menšími rozvojovými šancami (ako napr. ženy žijúce na vidieku, ženy rómskeho etnika, nezamestnané ženy, ženy nedostatočne pripravené na svoju materskú rolu, ženy so zdravotným postihnutím)
Opatrenia na riešenie:
1.	Posilňovať kompetencie miestnych samospráv, spojených s potrebným objemom zdrojov, pri vytváraní podmienok pre ženy s menšími rozvojovými šancami na rozvoj  ich kultúry  a vzdelania.
2.	Podporovať regionálne investície na vytváranie pracovných príležitostí prispôsobených potrebám žien s menšími rozvojovými šancami.
3.	Podporovať rozvoj vzdelávacích a kultúrnych aktivít, rozvoj duchovného života na dedine, rozvoj samospráv, svojpomocných aktivít a pod. (prípravný ročník pre uľahčenie vzdelávania populácie  s nižšími  rozvojovými  šancami).
4.	Zlepšovať  možnosti zamestnávania  žien, ktoré majú zmenenú pracovnú schopnosť. 
5.	Vytvárať  priestor pre rozvoj  vlastnej kultúry rómskych žien s menšími  rozvojovými  šancami v záujme  ich výchovného  pôsobenia  v rodine  a pri  vzdelávaní  detí.
6.	Odstrániť diskriminačné prvky pri výpočte invalidných dôchodkov z mladosti u dievčat a žien so zdravotným postihnutím, ako aj pri prepočte invalidných dôchodkov žien.
7.	Vypracovať špecifický program v oblasti poradenstva prípravy na manželstvo a rodičovstvo dievčat a žien so zdravotným  postihnutím.

1. Okresný  úrad  v Považskej Bystrici spolupracuje s občianskym  združením RAMAD, kde sú vytvárané podmienky pre realizáciu voľnočasových aktivít so zameraním na rómske ženy - matky.     
           V okrese Snina ženy pracujú v ženských folklórnych skupinách Ubľačanka, Starinčanka, Pčolinčanka, Harmorčanka, Pichonianka, Beskyd, Kudzeľ a v speváckom zbore  sninských  učiteľov. Ženy sa realizujú pri významných kultúrnych podujatiach, ako napr. Ľudová veselica - Starinčanka, Vynášanie Moreny, Staviame my máje, Regionálne folklórne slávnosti v Uliči, Pichnom, Pčolinnom, Stakčíne, dožinkové slávnosti v Belej n/Cirochou, dni mesta Sniny, festival duchovnej piesne v Snine, každoročný Výtvarný festival a maliarsky plenér Galérie Miro v Snine a pod. V okrese Snina je možné poukázať na veľmi dobrú spoluprácu štátnej správy, samosprávy a tretieho sektora, zvlášť Rómskeho centra Ternipen, ktoré zorganizovalo 1. ročník Celoslovenského rómskeho festivalu v Snine. Festival je spôsobom prieniku prijateľného spolunažívania etník, rozvíja rómsku kultúru a poukazuje na návrat k tradičným hodnotám menšín prostredníctvom kultúrno-výchovného zamerania festivalu.  Okresný úrad v Čadci poskytuje rómskemu občianskemu združeniu ČAVORE ROMANE poradenstvo a pomoc pri činnosti. Rómske deti sa pravidelne stretávajú s dobrovoľnou pracovníčkou zo strany Rómov, ktorá im napomáha pri výučbe do školy a vedie ich k aktívnemu využívaniu voľného času. Tiež bol pre rómske dievčatá zorganizovaný kurz varenia. 
Podtatranské osvetové stredisko Poprad-zorganizovanie kurzu „Šikovných rúk“ pre rómske ženy, rekvalifikačný kurz šičiek pre rómske ženy.

2. Regióny sa podieľali na podpore tvorby pracovných miest pre ženy s menšími rozvojovými šancami hlavne prostredníctvom projektov regionálneho rozvoja.  

 3. Oddelenia sociálnych veci OU spolupracovali s organmi samospráv pri poskytovaní sociálneho poradenstva a konkrétnej sociálnej pomoci. Napr. OU v  poskytoval priebežne sociálne poradenstvo osamelým matkám v neštátnom subjekte Áno pre život v Rajci, ktoré sa ocitli v krízovej situácii. Dobre spolupracovali so zariadením Lúč Žilina pri riešení výchovných problémov maloletých, zariadenie Lúč, kde je zabezpečovaná i zdravotná starostlivosť, poskytovalo pomoc matkám s deťmi formou ubytovania, ktoré sa ocitli v sociálnej núdzi, ktoré boli týrané a museli opustiť svoj domov.
OSV v spolupráci so samosprávami sa snažili využívať inštitút osobitného príjemcu v odôvodnených prípadoch v zaujme hlavne maloletých deti. Okresný úrad v Martine využil inštitút osobitného príjemcu pre 14 klientov na DSP a 12 klientov ŠSD, priamo uhrádzanú stravu v školských jedálňach malo 17 detí, ubytovanie bolo uhrádzané 20 klientom, ošetrovné v ZŠI Krpeľany bolo uhrádzané 14 klientom.
 Obdobne to bolo v Nitrianskom kraji predovšetkým u občanov rómskej národnosti, resp. tých občanov, ktorí nedokážu hospodáriť s finančnými prostriedkami, kde boli okrem úhrady poplatkov za stravu detí v MŠ a ZŠ zaplatene úhrady energií a nájomného za užívanie bytu. V roku 2001 inštitút osobitného príjemcu využili v 123 prípadoch. V priebehu roka zrušili tento inštitút v 12 prípadoch predovšetkým z dôvodu, že v rodine začali hospodárnejšie využívať finančné prostriedky poskytované formou DSP.
V niektorých okresoch, ako napríklad v Komárne, Zlatých Moravciach pri určovaní osobitného príjemcu zaznamenali slabú súčinnosť resp. odpor obecných úradov vzhľadom na vznik problémov s príjemcami, pretože sa vyžaduje ich súhlas a bez súčinnosti nie je možné tento inštitút realizovať v potrebnej miere. V okrese Komárno bolo v sledovanom roku 345  vydaných rozhodnutí o určení osobitného príjemcu, OU v Nových Zámkoch v  roku 2001 stanovil v 20 nových prípadoch osobitného príjemcu v ďalších 17 prípadoch bola vyplácaná prostredníctvom iného osobitného príjemcu (rodič alebo iní blízky príbuzný) z dôvodu, že príjemca dávky  ju nevyužíval na účel, na ktorý mu bola poskytnutá. 
V okrese Levice sa IOP využil   v 369  prípadoch pri poskytovaní DSP, v okrese Zlaté Moravce rozhodoval o ustanovení osobitného príjemcu dávky sociálnej pomoci v 4 prípadoch, OU v Liptovskom Mikuláši využil tento inštitút v 11 prípadoch.

4. NÚP podporovalo pracovné miesta na uplatnenie občanov so ZPS a občanov so ZŤP. Samosprávne orgány Prešovského kraja podporili vytvorenie 45 miest, z toho 41 žien a rekvalifikačné kurzy pre vyššie uvedenú kategóriu. Najväčší záujem prejavili ženy o rekvalifikačné kurzy práce s počítačom (293), účtovníctvo (263), technická administratíva (27), manažment podnikania (204), obchod, služby (432), robotnícke povolania (148).
Poradcovia OÚP v Humennom vypracovali projekt „Osobný asistent občanov zdravotne ťažko postihnutých“ – rekvalifikačný kurz. Cieľom projektu bolo zistenie záujmu EN o poskytovanie osobnej asistencie pre občanov ŤZP v zmysle zákona NR SR č.195/1998 Z.z. o sociálnej pomoci v platnom znení. Do projektu bolo zaradených 20 EN, z toho 18 žien, nadväzne sa zamestnali 3 rekvalifikantky. Zo správ okresných úradov vyplýva, že v roku 2001 sa podarilo riešiť nezamestnané ženy  so zníženou pracovnou schopnosťou a ťažko zdravotne postihnuté formou verejno-prospešných prác.
V územnom obvode Okresného úradu Bánovce n/B. 8 žien so ZPS sa zúčastnilo rekvalifikačného kurzu „Aranžér - interiérový dizajnér“, bolo vytvorené 1 pracovné miesto na samozamestnanie pre občianku rómskeho etnika, 2 pracovné miesta boli vytvorené v chránenej dielni a 2 ženy si vytvorili chránené pracovisko. Okresný úrad v Kysuckom Novom Meste vytvára možnosti zamestnania žien na obciach formou profesionálnych opatrovateliek.  
            
5. OSV OÚ Prešov v spolupráci s Akadémiou vzdelávania podporil projekt na prípravu Rómov (žien) na prácu sociálnych asistentov v rómskych komunitách. Projekt – rekvalifikačný kurz sa uskutočnil v období september až november 2001 a ukončilo ho 7 rómskych žien. Tieto po ukončení kurzu pracujú v rámci verejnoprospešných prác. Problematikou vzdelávania rómskych žien sa zaoberal aj seminár organizovaný Ministerstvom kultúry SR na tému „Perspektívy a rozvoj rómskej kultúry na Slovensku na prahu tretieho tisícročia“. Výchovno - vzdelávacie programy v MŠ, najmä pre deti v predškolskom veku, budú počítať s priamou účasťou matiek na pedagogickom procese v rámci prípravných tried. V § 26 školského zákona v časti o výchove a vzdelávaní v materských školách sa uvádza, že materská škola bude poskytovať povinnú školskú prípravu päťročných detí.
Hornošarišské osv. stredisko Bardejov – v obci Rokytov pre rómske ženy a dievčatá zorganizovaná Malá rodinná škola ukončená besedou a odovzdávaním osvedčení s výstavou vlastných výrobkov.
Mesto Poprad v roku 2001 vytvorilo v spolupráci  s OŠM a TK OÚ Poprad priestor pre prácu rómskych asistentiek, ktoré pracovali na štyroch ZŠ. CPPS v spolupráci s OÚP v Levoči zorganizovali besedu s rómskymi ženami, ktoré sú dlhodobo nezamestnané. Beseda bola zameraná na analýzu súčasnej rómskej rodiny a jej aktuálnych problémov. V diskusii sa účastníčky zaujímali o rôznorodý okruh problémov. Hornozemplínske osvetové stredisko Vranov n/Topľou usporiadalo akciu MISS Roma.
V okrese Sabinov sa zriadili za pomoci projektu na ZS krúžok varenia a krúžok šitia pre dospievajúce rómske dievčatá. Z málo podnetného prostredia sa inak nedarí vytvárať krúžky pre dospievajúce dievčatá pre nízky záujem o akúkoľvek činnosť po vyučovaní, aj o samotné vyučovanie.
Okresný  úrad  v Považskej Bystrici spolupracuje s občianskym  združením RAMAD, kde sú vytvárané podmienky pre realizáciu voľnočasových aktivít so zameraním na rómske ženy – matky.
Okresný úrad v Čadci poskytuje rómskemu občianskemu združeniu ČAVORE ROMANE poradenstvo a pomoc pri činnosti. Rómske deti sa pravidelne stretávajú s dobrovoľnou pracovníčkou zo strany Rómov, ktorá im napomáha pri výučbe do školy a vedie ich k aktívnemu využívaniu voľného času. 
KÚ Banská Bystrica sa podieľal na zorganizovaní  kurzu varenia pre rómske dievčatá, výcvikov pre rómske ženy na zvyšovanie hygieny v domácnosti, osobnej hygieny, kurzy varenia a pečenia, výchova a starostlivosť o deti, podporoval rozvoj vzdelávacích a kultúrnych aktivít  prípravné ročníky pre uľahčenie vzdelávania rómskej populácie, rómski asistenti na školách, projekt (Gándhiho školy). KÚ spolupracoval s Klubom rómskych žien na Slovensku, s Krajskou asociáciou rómskych iniciatív v Banskej Bystrici a podporoval zriaďovanie neštátnych subjektov so zameraním na poradenstvo pre rómske ženy, nezamestnaných, ŤZP žien v spolupráci so samosprávou. 
Všetky OÚ  OSV Nitrianskeho kraja v sledovanom roku  zorganizovali a zrealizovali vzdelávacie aktivity pre mladé rómske ženy, resp. mladé rómske rodiny. Cieľom aktivít bola predovšetkým problematika skvalitnenia životného štýlu  mladých rómskych žien a ich rodín pomocou zlepšenia hygieny ( osobnej i domácnosti) a ochrany životného prostredia (v ktorom rodiny žijú), základov hospodárenia. Ďalšími nemenej závažnými témami boli výchova k plánovanému rodičovstvu a zlepšenie starostlivosti o dieťa. Pozornosť bola venovaná i zvýšeniu spoločenského a právneho vedomia rómskych dievčat a žien. Vzdelávacích aktivít sa  zúčastnilo  127 žien a dievčat.   
Odbor sociálnych vecí v Nových Zámkoch v  spolupráci s obecným úradmi, detskými lekármi a zdravotnými sestrami v okrese organizoval prednášky spojené s praktickými ukážkami z oblasti základnej a detskej hygieny, prevencie infekčných a civilizačných chorôb, výchovy k rodičovstvu a partnerskému spolužitiu, varenia, stolovania a dekoračných prác. Hlavnými organizátormi uvedených akcií boli obecné úrady a školy. Aktivít sa zúčastnilo 132 mladých rómskych žien a dievčat vo veku 13 až 21 rokov.
 
6.  Podľa súčasnej právnej úpravy je invalidný dôchodok poskytovaný aj občanom, ktorí sa stali invalidnými pred dovŕšením veku, v ktorom končí povinná školská dochádzka. Keďže systém základného sociálneho poistenia je založený zásadne na výkone zárobkovej činnosti a dávky z neho poskytované plnia funkciu náhrady straty príjmu z predchádzajúceho výkonu zárobkovej činnosti, zabezpečenie občanov invalidných z mladosti poskytovaním invalidného dôchodku z poistného systému je nesystémové, pretože títo občania nikdy nevykonávali zárobkovú činnosť a tým ani do systému nikdy neprispievali. Z uvedeného dôvodu návrh zákona o sociálnom poistení už nebude týmto občanom umožňovať vznik nových nárokov na invalidný dôchodok ako dávku poistného systému. Invalidné dôchodky poskytované týmto občanom podľa súčasnej právnej úpravy sú financované z poistného výlučne v rámci sociálnej solidarity. Dôstojné zabezpečenie týchto občanov musí byť vecou celospoločenskej solidarity, na ktorej  participuje podstatne širší okruh subjektov, než ktorý dnes participuje v systéme financovanom z poistného. Je preto odôvodnené, aby zabezpečenie týchto občanov bolo riešené zo systému sociálnej pomoci financovanej z prostriedkov štátneho rozpočtu.
Zjednotenie dôchodkového veku (60 rokov pre mužov aj ženy) potrebného na vznik nároku na starobný dôchodok má za následok, že pri dopočte rokov od vzniku nároku na invalidný dôchodok do dovŕšenia veku ustanoveného na nárok na starobný dôchodok, ženy už nebudú „diskriminované“, tak ako sa to v súčasnosti niektorým ženám zdalo v súvislosti s právom ženy požiadať o starobný dôchodok v rozpätí 53 až 57 rokov. V rámci pripravovaného zákona o Sociálnom poistení, ktorého účinnosť sa predpokladá od 1. 1. 2003 sa pripravuje zavedenie jednotného spôsobu výpočtu invalidných dôchodkov mužov aj žien.

7. Špecifický programov oblasti poradenstva prípravy na manželstvo a rodičovstvo dievčat a žien so zdravotným postihnutím zatiaľ vypracovaný nebol. Rada vlády SR pre problematiku občanov so zdravotným postihnutím a CPPS v roku 2001 mali v spolupráci s Národným osvetovým centrom v Bratislave dokončiť druhú časť projektu “Mládež so sluchovým postihnutím a jej príprava na partnerstvo, manželstvo a rodičovstvo. Aktivita nemohla byť uskutočnená z finančných dôvodov. 

Princíp VIII. Podporovať činnosť organizácií zameraných na podporu a rozvoj žien na národnej i medzinárodnej úrovni
Opatrenia na riešenie:
1.	Podporovať a presadzovať projekty a programy zamerané na problematiku rovnoprávnosti pohlaví a postavenia  žien na úrovni národnej  i medzinárodnej.
2.	Podporovať činnosť a spoluprácu všetkých národných i medzinárodných inštitúcií a organizácií  zameraných  na problematiku rovnoprávnosti.
3.	Podporovať výskum v oblasti rovnoprávnosti postavenia žien a mužov a ich vzájomných vzťahov na národnej a medzinárodnej úrovni.

4.	Vytvárať vhodné legislatívne a ekonomické podmienky na činnosť neziskových ženských organizácií.
5.	Prostredníctvom medzinárodných inštitúcií (regionálnych komisií a ďalších subregionálnych štruktúr) napomáhať národným inštitúciám pri monitorovaní, realizácii a vyhodnocovaní Akčnej platformy  prijatej na IV. Svetovej konferencii o ženách v  Pekingu.
6.	Prostredníctvom  regionálnych úradovní špecializovaných úradovní OSN (UNICEF, UNESCO, UNDP, FAO a pod.), identifikovať najpálčivejšie problémy žien, vrátane vymedzenia časového rámca  a finančných  zdrojov.
7.	Podporovať  výmenu skúseností pri riešení jednotlivých problémových oblastí týkajúcich sa žien s krajinami EÚ a asociovanými krajinami.
.  
1.  Združenie príslušníčok Policajného zboru (ďalej len „ZPPZ“) v roku 2001 usporiadalo tri podujatia zamerané na výmenu skúseností pri riešení problémových oblastí týkajúcich sa žien.  Na dvoch sa zúčastnili policajtky zo zahraničia. V dňoch 15.-18. mája 2001 v Bratislave v rámci holandsko-slovenskej spolupráce usporiadalo Holandské centrum pre medzinárodnú policajnú spoluprácu v Haagu pre  členky združenia príslušníčok Policajného zboru  seminár  zameraný na pôsobenie žien  v Policajnom zbore, na ich postavenie,  ktorý bol spojený s tréningom efektívnej komunikácie pri presadzovaní záujmov žien v Policajnom zbore,  na sebapoznávanie a zvládanie konfliktov na pracovisku v súvislosti s kariérnym postupom. 
Štatutárna zástupkyňa spolu s právničkou a facilitátorkou kampane materských centier v Poprade sa v r. 2001 zúčastnila štvordňovej konferencie materských centier strednej a východnej Európy v Sofii. Materské centrum Bambino v Poprade sa stalo členom medzinárodnej siete materských centier (MC) a podpísalo Deklaráciu o spolupráci. V novembri 2001 MC Bambino organizovalo konferenciu vznikajúcich a novovzniknutých MC na Slovensku s názvom „Pomôž, aby sme si mohli pomáhať,“ ktorá mala za cieľ informovať zástupcov politického života, všetkých troch sektorov, médií a verejnosť o ich úlohe a zároveň vyzvať k aktívnej účasti tých, ktorí by mohli pomôcť finančne, materiálne alebo skúsenosťami. 
Okresný úrad v Námestove v rámci medzinárodne uzatvorených zmlúv euroregiónov Beskydy a Tatry zahajuje spoluprácu rôznych slovenských, poľských a českých inštitúcií a organizácií, v rámci ktorých participujú aj ženy.
	Za účelom výmeny skúseností týkajúcich sa vidieckych žien, ich kvalifikácie a zamestnanosti v poľnohospodárstve a vo vidieckom priestore sa v decembri 2001 predsedníčka združenia Ženy vidieka a pracovníčka Agentúry pre rozvoj vidieka zúčastnili v Berlíne na medzinárodnom seminári ”Vidiecke ženy krajín SVE na ceste do Európy”. Zoznámili sa so skúsenosťami vidieckych žien v EÚ, s možnosťami ich zaradenia do pracovného procesu a ich ďalšieho zamestnávania.	
	Pracovníci Regionálneho rozvoja a IOV v Bardejove sa zapojili do špeciálneho prípravného programu pre štrukturálne fondy SR v rámci programu PHARE. Po jeho absolvovaní budú môcť využiť skúsenosti z riešenia problematiky žien v krajinách EU a budú mať možnosť spracovať projekty na podmienky SR a okresu Bardejov. KÚ v Žiline v spolupráci s OZ Gradus uskutočňuje za finančnej podpory Britského veľvyslanectva Know How Fondu priebežný vzdelávací a zážitkový program pre pracovníkov sociálnoprávnej ochrany pod názvom „Sociálna práca je vedou a poslaním zároveň“.

2. V dňoch 9.-11. októbra 2001 ZPPZ usporiadalo seminár okrem iného aj o požiadavkách EÚ na rovnosť príležitostí pre ženy a o činnosti komisie sledujúcej túto problematiku. Na toto stretnutie boli pozvané i lektorky  z University of Louisville, ktoré sa podieľajú v rámci americko - slovenskej   policajnej spolupráce na seminároch „Práca polície v komunite na vybraných  krajských riaditeľstvách“. Odbor zahraničných stykov a ľudských práv je informovaný o existencii a rozvíjajúcich sa aktivitách Národnej asociácie sudkýň Slovenska (NASS), ktorá je členom Medzinárodnej asociácie sudkýň (IAWJ). 
Za účelom výmeny skúseností týkajúcich sa vidieckych žien, ich kvalifikácie a zamestnanosti v poľnohospodárstve a vo vidieckom priestore sa v decembri 2001 predsedníčka združenia Ženy vidieka a pracovníčka Agentúry pre rozvoj vidieka zúčastnili v Berlíne na medzinárodnom seminári ”Vidiecke ženy krajín SVE na ceste do Európy”. Zoznámili sa so skúsenosťami vidieckych žien v EÚ, s možnosťami ich zaradenia do pracovného procesu a ich ďalšieho zamestnávania.
V rámci MPSVR SR obe súčasti  systému inštitúcií, zameraných na riešenie problematiky žien a rovnosti príležitostí žien a mužov (Koordinačný výbor pre problematiku žien a Odbor rovnosti príležitostí) veľmi úzko spolupracovali ako navzájom, tak aj pri nadväzovaní spolupráce s medzinárodnými organizáciami a národnými orgánmi viacerých európskych krajín. KVPZ a ORP spolupracovali aj s medzinárodnými organizáciami, hlavne s Radou Európy, UNIFEM, UNHCR a ďaľšími.
	MZV SR v súčinnosti so zastupiteľskými úradmi a stálymi misiami SR zabezpečovalo výmenu informácií, dokumentov a stanovísk medzi OSN a inými medzinárodnými organizáciami a SR. V rámci Rady Európy sa uskutočnilo rokovanie Výboru pre rovnosť príležitostí pri Parlamentnom zhromaždení RE v Bratislave, vtedajšia veľvyslankyňa SR pri RE Eva Garajová pracovala ako spravodajkyňa Výboru ministrov RE pre rovnoprávnosť žien a mužov. SR poskytlo dobrovoľný príspevok 3.000 EUR na seminár RE o účasti žien v predchádzaní konfliktov a v mierových aktivitách, ktorý bol prípravnou akciou pre 5. ministerskú konferenciu RE o rovnoprávnosti žien a mužov, ktorá sa uskutoční v Skopje v roku 2002. Na tomto medzinárodnom seminári zástupkyňa SR v Riadiacom výbore RE pre rovnoprávnosť žien a mužov Zuzana Vranová viedla rokovanie pracovnej skupiny o zvýšení účasti žien v politike.
	Minister zahraničných vecí počas 56. VZ OSN podpísal Opčné protokoly k Dohovoru proti nadnárodnému organizovanému zločinu – Protokol na predchádzanie, potláčanie a trestanie obchodovania s ľuďmi, najmä ženami a deťmi, ako aj Protokol proti pašovaniu migrantov po zemi, mori a letecky.
MZV SR sa podieľalo na príprave a organizačne zabezpečovalo účasť SR na 56.   zasadnutí Valného zhromaždenia OSN. Rokovania VZ prebiehali v 6 výboroch. Problematika pozdvihnutia žien bola predmetom rokovaní 3. výboru, v rámci ktorého sa SR pripojila resp. kosponzorovala nasledujúce rezolúcie:  
-	56/126 Postavenie starších žien v spoločnosti
-	56/127 Zlepšenie postavenia žien v OSN
-	56/128 Tradičné a obyčajové zvyklosti ovplyvňujúce zdravie  žien
-	56/129 Zlepšenie situácie žien vo vidieckych oblastiach
-	56/130 Rozvojový fond OSN pre ženy
-	56/131 Násilie páchané na migrujúcich pracovníčkach
-	56/229 Dohovor o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien
Osobitným bodom programu bola realizácia výsledkov 4. svetovej konferencie OSN o ženách a 23. OZ VZ OSN. 
	Na zastupiteľských úradoch SR v zahraničí pracuje 8 žien vo vedúcich funkciách – 5 veľvyslankýň, 1 generálna konzulka, 2 riaditeľky Slovenských inštitútov a 57 žien v nižších diplomatických funkciách. V ústredí vo funkcii pôsobí 22 žien – 1 riaditeľka odboru, 12 zástupkýň riaditeľov, 9 vedúcich oddelení.

3.  Medzinárodné stredisko pre štúdium rodiny vydalo v rámci projektu „Pre a proti v politike rovnosti príležitostí mužov a žien“ publikáciu „Nerovné cesty k rovnosti“ ( Pohľady na ľudské a občianske práva žien na Slovensku), editorky E. Kvapilová, S. Porubänová, MSŠR, Bratislava 2001.
Výskumný ústav práce, sociálnych vecí a rodiny sa podieľal na riešení viacerých výskumných prác dotýkajúcich sa priamo alebo sprostredkovane oblasti rovnosti príležitosti žien a mužov.  

4. V roku 2001 nebola prijatá osobitná legislatíva na podporu činnosti neziskových ženských organizácií.
 
5. Na základe opatrení Pekingskej akčnej platformy bol  pre SR vypracovaný Národný akčný plán pre ženy v SR a z neho vyplývajúca Koncepcia rovnosti príležitostí žien a mužov. Táto bola schválená uznesením vlády SR č. dňa 11.3.2001. Na ich hodnotenie v roku 2001 nebola potrebná pomoc medzinárodných inštitúcií.

6. MP SR je medzivládnym gestorom pri spolupráci v systéme OSN v problematike vidieckych žien a rodín. V roku 2001 spolupracovalo pri vypracovaní hodnotiacich dokumentov a stanovísk v kontexte problematiky žien hlavne s FAO. V rámci spolupráce SR s FAO boli zabezpečené nasledujúce národné a medzinárodné aktivity: 
-	Účasť na medzištátnom pripomienkovom konaní súhrnného dokumentu FAO – Akčný plán o rodoch (pohlaviach) a rozvoj v rokoch 2002 – 2007 a na záverečnej fáze prípravy hodnotenia Akčného plánu o ženách v rozvoji. Zástupkyňa rezortu na 31. Konferencii FAO v novembri 2001 obidva dokumenty, ktoré vytvárajú rámcovú líniu v strategickej práci členských krajín FAO so zameraním na problematiku vidieckych žien, podporila.
-	Spolupráca v rámci programu FAO – Sociálnoekonomické analýzy v oblasti rodov (SEAGA).
-	V októbri 2001 vo výcvikovom programe FAO zástupkyňa SR na medzinárodnom workshope v Slovinsku svojimi názormi a pripomienkami podporila oficiálny dokument FAO o redukcii chudoby v oblasti žien a poľnohospodárskej rodiny.
-	Národné oslavy vidieckych žien 15. októbra 2001 v Modre a Národné oslavy svetového dňa potravín (s čiastočným zameraním na rovnosť rodov) 16. októbra 2001 v Nitre boli zaradené a publikované v rámci informačného programu FAO a OSN.
-	Pokračovala účasť v Pracovnej skupine pre ženu a poľnohospodársku rodinu pri Európskej komisii FAO pre poľnohospodárstvo, vrátane spracovania Národnej správy o vidieckej mládeži (orientácia aj na problematiku úlohy ženy), iniciatíva SR v rozpracovaní regionálneho vedecko – technického projektu a národná spolupráca s mimovládnymi ženskými organizáciami.    

7. MPSVR SR je koordinátorom vládneho projektu MATRA „Rovnosť príležitostí žien a mužov v SR“ /podporovaný finančne holandskou vládou/, ktorý v rámci niekoľkých modulov prináša možnosť prenosu skúseností nielen z Holandska, ale aj z ďalších krajín EÚ na podmienky SR v oblasti inštitucionálneho usporiadania problematiky žien a rovnosti príležitostí žien a mužov, v oblasti vzdelávania sociálnych partnerov v otázkach rovnosti príležitostí a politického zaštítenia týchto otázok.

Záver  

Národný akčný plán pre ženy v SR v rámci hodnotenia jeho princípov  konštatuje hlavne fakty, ktoré dokumentujú pokroky v realizovaní jednotlivých opatrení na riešenie základných stanovených princípov. Preto v závere je nutné upozorniť aj na obmedzenia, s ktorými problematika žien a rovnosti príležitostí žien a mužov neustále zápasí.
	V zmysle legislatívy SR, ale aj v zmysle medzinárodných dokumentov, ku ktorým SR pristúpila, na Slovensku by diskriminácia žien vlastne nemala existovať. Čo sa týka napríklad zákazu diskriminácie zamestnancov, táto je zabezpečená v zmysle Zákona č. 311, § 13 v súlade s čl. 12 Ústavného zákona SR. Tieto ustanovenia vychádzajú nielen z už spomenutého Ústavného zákona, ale aj:
•	zo Smernice Rady č. 2000/78/ES, ktorá ustanovuje všeobecný rámec rovnakého zaobchádzania v zamestnaní a zárobkovej činnosti;
•	zo Smernice Rady č. 2000/43/ES o vykonávaní zásady rovnakého zaobchádzania s osobami bez ohľadu na rasový alebo etnický pôvod;
•	zo Smernice Rady č. 90/157/ES o ochrane dôstojnosti žien a mužov v práci;
•	z Odporúčania komisie EÚ č. 92/131;
•	zo Smernice Rady č. 97/80 ES o dôkazovom bremene v prípade diskriminácie na základe pohlavia.
Zaradením zákazu diskriminácie do normatívneho textu sa deklaruje všeobecná platnosť tohto zákazu na celé pracovné právo. Taktiež sa zvýrazňuje princíp rovnakého zaobchádzania ustanovením zákazu aj nepriamej diskriminácie.  
Uvedené legislatívne normy a smernice EÚ svedčia o dobre fungujúcej rovnoprávnosti de jure, ale nie de facto. Chýba účinnejší kontrolný systém /NIP kontroluje len vymedzený okruh záležitostí a má obmedzené kompetencie postihovania tých, ktorí nariadenia porušujú/, účinné sankcie, ale aj odvaha sťažovať sa . 
Každý rezort by mal mať v zmysle maistreamingu povinnosť sledovať rovnosť príležitostí a jej dodržiavanie a  princípy rovnosti príležitostí rešpektovať už pri tvorbe zákonov. Pri tvorbe každého zákona by mala byť vyžadovaná analýza, ako budú opatrenia zákona pôsobiť rozdielne na ženy a mužov / ide totiž nielen o  legislatívne dané možnosti, ale aj o realizovatelnosť a vymožiteľnosť práva – dôležitý je hlavne výsledok/.
V tomto zmysle porovnateľného výsledku bude nutné postupovať pri plnení všetkých opatrení, podstatných pre vytváranie skutočného nediskriminačného prostredia pre ženy a mužov, pre skutočnú rovnosť príležitostí žien a mužov v každej oblasti života spoločnosti.