1.
PREDKLADACIA  správa

Návrh poslanca Národnej rady Slovenskej republiky Jozefa Kužmu na vydanie zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov sleduje zlepšenie vymožiteľnosti práva vo veciach priestupkov. Tento stav má zlepšiť doplnenie ustanovení o výkone rozhodnutia v citovanom zákone o nový inštitút menších obecných prác, ktorý je obec oprávnená uplatniť voči dlžníkovi, ak pokutu za priestupok, ktorá je príjmom obce, neuhradil v zákonom ustanovenej lehote.
Podľa § 70 ods. 2 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 350/1996 Z. z. o rokovacom poriadku Národnej rady Slovenskej republiky jej predseda požiadal vládu o zaujatie stanoviska k predmetnému poslaneckému návrhu v lehote do 30 dní od jeho doručenia (19. október 2001). Na rokovanie vlády materiál z hľadiska vecnej príslušnosti predkladá minister vnútra.
I keď možno pochopiť snahu spracovateľa návrhu zákona o riešenie nepriaznivej situácie v oblasti výkonu rozhodnutí v priestupkových veciach, navrhované znenie odhliadnuc od legislatívno-technických a gramatických nedostatkov, je obsahovo problematické, najmä z týchto dôvodov:
Podľa čl. 18 ústavy nikoho nemožno poslať na nútené práce alebo nútené služby; toto ustanovenie sa nevzťahuje okrem iného na menšie obecné služby na základe zákona. Účel týchto služieb bližšie konkretizuje ostatná novela zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov (schválená 2. októbra 2001 s účinnosťou od 1. januára 2002), ktorá upravila § 3 ods. 3 písm. a) tak, že obyvateľ obce sa podieľa na rozvoji a zveľaďovaní obce a poskytuje pomoc orgánom obce, pričom v tejto súvislosti je povinný vykonávať menšie obecné služby organizované obcou, ktoré sú určené na zlepšenie života, životného prostredia, ekonomických podmienok a sociálnych podmienok obyvateľov obce a sú vykonávané v záujme obce.
Z dikcie ústavy, zákona o obecnom zriadení ako aj z niektorých ďalších právnych úprav, napríklad zo zákona č. 195/1998 Z. z. o sociálnej pomoci v znení neskorších predpisov vyplýva, že menšie obecné služby sú nástrojom politiky trhu práce, a teda nemajú byť použité na iný cieľ. Akceptovaním predloženého poslaneckého návrhu zákona by došlo k zavedeniu inštitútu menších obecných služieb ako mocenského nástroja administratívneho trestania do nášho právneho poriadku. Toto riešenie by zrejme vyvolalo oprávnené obavy, či nevykazuje pojmové znaky nútenej alebo povinnej práce podľa čl. 2 Dohovoru medzinárodnej organizácie práce č. 29 o nútenej alebo povinnej práci, ktorý pre Československú republiku nadobudol platnosť v roku 1958 (oznámenie Federálneho ministerstva zahraničných vecí č. 506/1990 Zb.), a tým aj nesúlad s čl. 18 ústavy, ktorý zakazuje výkon nútených prác či služieb. V tejto súvislosti je potrebné tiež konštatovať, že výnimky zo zákazu nútených prác (služieb) uvedené v čl. 18 ods. 2 ústavy nemajú sankčný charakter vrátane menších obecných služieb.
Okrem uvedených zásadných skutočností možno voči navrhovanému riešeniu problematiky namietať aj ďalšie vecné nedostatky, napríklad
•	podľa § 72 ods. 1 zákona č. 71/1967 Zb. o správnom konaní (správny poriadok) výkon rozhodnutia sa uskutočňuje na návrh účastníka konania alebo na podnet správneho orgánu, ktorý v prvom stupni vydal rozhodnutie. Príslušným správnym orgánom je teda okresný úrad, a nie obec;
•	podľa § 52 zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch nemôžu orgány územnej samosprávy prejednávať priestupky;
•	podľa § 88 ods. 3 zákona o priestupkoch rozhodnutie o uložení pokuty za priestupok, ktorá je príjmom obce, vykonáva okresný úrad;
•	v bode 1 návrhu zákona sa menšie obecné služby označujú ako náhradný výkon rozhodnutia, čo nie je správne, pretože konanie o výkone rozhodnutia sa ešte nezačalo, a teda menšie obecné služby nenahrádzajú iný spôsob výkonu rozhodnutia;
•	v bode 2 návrhu zákona primerané použitie ustanovení exekučného poriadku /zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 233/1995 Z. z. o súdnych exekútoroch a exekučnej činnosti (Exekučný poriadok) a o zmene a doplnení ďalších zákonov/ nie je reálne, keďže citovaný zákon nepozná spôsob exekúcie výkonom menších obecných služieb, a preto tento spôsob vykonania exekúcie neupravuje.

K predloženému poslaneckému návrhu zákona zaujalo negatívne stanovisko aj ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti možno odporučiť vláde s návrhom zákona vysloviť nesúhlas.