D ô v o d o v á   s p r á v a

I	V š e o b e c n á   č a s ť

Súčasný systém pluralitného povinného zdravotného poistenia v Slovenskej republike zaviedol od 1. januára 1995 zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. o zdravotnom poistení, financovaní zdravotného poistenia, o zriadení Všeobecnej zdravotnej poisťovne a o zriaďovaní rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní v znení neskorších predpisov.  Uvedený zákon od 1. novembra 1994 inštitucionálne usporiadal systém zdravotného poistenia tým, že rozdelil Národnú poisťovňu, ktorá zastrešovala celý systém sociálneho poistenia (zabezpečenia) vrátane zdravotného poistenia  na dva samostatné systémy - na (unitárny) systém sociálneho poistenia (zabezpečenia), ktorý inštitucionálne zastrešuje Sociálna poisťovňa a (pluralitný) systém zdravotného poistenia, ktorý inštitucionálne zastrešila Všeobecná zdravotná poisťovňa a otvoril súčasne možnosti vytvárania rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní, ktoré začali postupne vznikať podľa tejto právnej úpravy na základe povolenia Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky alebo sa zriadili osobitným zákonom.

Od zavedenia pluralitného systému povinného zdravotného poistenia v roku 1995 sa očakávalo
a)	zabezpečenie dostupnosti, rozsahu a kvality zákonom garantovanej a vopred definovanej bezplatnej zdravotnej starostlivosti, 
b)	posilnenie solidarity pri zabezpečovaní dostupnosti a rovnosti poskytovania zdravotnej starostlivosti, vrátane financovania jej výkonov cez prerozdeľovanie poistného na zdravotné poistenie,
c)	vytvorenie predpokladov pre viaczdrojové financovanie zdravotnej starostlivosti (zamestnávateľ, zamestnanec, štát, občan, obec) poskytovanej v súlade s čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky,
d)	zvýšenie motivácie a zainteresovanosti všetkých subjektov vstupujúcich do systému povinného zdravotného poistenia tak na strane príjmov (platitelia poistného) ako aj na strane výdavkov (zdravotnícke zariadenia),
e)	odstránenie tzv. zvyškového financovania zdravotníctva zo štátneho rozpočtu a jeho nahradenie vlastnými zdrojmi financovania autonómne spravovaným a vytvárajúcim predpoklady pre vyrovnanú bilanciu hospodárenia (rovnováha medzi príjmami a výdavkami).

Očakávania, ktoré sa vkladali do pluralitného systému povinného zdravotného poistenia, sa nenaplnili. Narastajúci deficit finančných prostriedkov na financovanie zákonom garantovanej bezplatnej zdravotnej starostlivosti, ale i nedostatky v ich zhodnocovaní, obmedzovali rozsah, najmä však kvalitu poskytovanej zdravotnej starostlivosti.
 
Pri posilňovaní plurality v systéme absentovali ďalšie nepovinné formy zdravotného poistenia, ktoré by alternovali priame platby poistencov za časť výkonov zdravotnej starostlivosti (doplnkové zdravotné poistenie), resp. formy, ktoré by vytvárali priestor pre uspokojovanie diferencovaných potrieb poistencov (pripoistenie) na zdravotnú starostlivosť. Tým sa výrazne oslabila aj realizácia viaczdrojovosti financovania systému.

Nepodarilo sa vyriešiť ani problém tzv. zvyškového financovania zdravotnej starostlivosti zo štátneho rozpočtu. Štát úpravami vymeriavacieho základu v zákone o štátnom rozpočte po celé obdobie zmrazoval sumu poistného na zdravotné poistenie za ním uhrádzané skupiny poistencov (cca 60 % zo všetkých povinne zdravotne poistených poistencov v Slovenskej republike), jeho vývoj nekopíroval ani len mieru inflácie, teda jeho reálna hodnota v čase sa znižovala. Ak by sa napr. prepočítala výška poistného na zdravotné poistenie, ktoré platil štát za ním uhrádzané skupiny poistencov, mierou inflácie, tak v roku 2000 (283 Sk na mesiac a poistenca) dosahovala iba úroveň 75 % z jej hodnoty v roku 1996 (269 Sk na mesiac a poistenca). Výška poistného plateného štátom zodpovedala iba úrovni 35 % priemerných výdavkov na zdravotnú starostlivosť za štátom uhrádzané skupiny poistencov.

Financovanie a hospodárenie systému povinného zdravotného poistenia v uplynulom období je charakteristické dramatickým napätím medzi zákonom garantovaným rozsahom zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe povinného  zdravotného poistenia a objemom finančných prostriedkov na jej úhradu, čo sa prejavovalo
a)	rastom nákladov na poskytovanie zdravotnej starostlivosti poskytovanej v rozsahu zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku,
b)	stále rastúcim zadlžovaním zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení ako poskytovateľov zdravotnej starostlivosti,
c)	poklesom reálnej hodnoty finančných zdrojov, ktoré plynuli do systému povinného zdravotného poistenia.
	 
Ak by sa hospodárenie systému povinného zdravotného poistenia meralo účtovnou bilanciou (vrátane záväzkov a pohľadávok), systém v podstate dosiahol prebytkové hospodárenie. Účtovná bilancia hospodárenia zdravotných poisťovní vykazovala k 31. decembru 2000 za celé obdobie prebytok vo výške 9,039 mld. Sk. Na základe týchto výsledkov je možné konštatovať, že teoretická konštrukcia tvorby zdrojov zdravotného poistenia bola správna.

Účtovná bilancia však nevyjadruje reálne výsledky hospodárenia systému zdravotného poistenia. Podstatná časť pohľadávok zdravotných poisťovní je nevymožiteľná, teda nie je možné s nimi kalkulovať ako s pozitívami na strane výnosov. Výsledky účtovnej bilancie odľahčovala aj skutočnosť, že zdravotné poisťovne uznávali faktúry zdravotníckych zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti iba na úrovni rozpisovaných prospektívnych rozpočtov, a nie na úrovni skutočných nákladov, resp. regulovaných nákladov. Rozdiel medzi prospektívnymi rozpočtami a regulovanými nákladmi zdravotníckych zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti napr. v roku 2000 činil 5,352 mld. Sk. Za dva roky, v ktorých sa pri financovaní zdravotníckych zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti zo strany zdravotných poisťovní rozpisovali prospektívne rozpočty, tento rozdiel dosiahol 8,974 mld. Sk. Pri zohľadnení týchto skutočnosti je zreteľné, že systém bol za celé obdobie jeho existencie, teda už od roku 1995 významne podfinancovaný.

Podrobnejšie údaje o vývoji zdrojov povinného zdravotného poistenia ako i o podiele jednotlivých subjektov na ich tvorbe sú v nasledujúcich tabuľkách. Rast príjmov zdravotných poisťovní bol pomalší ako rast inflácie, teda reálna hodnota zdrojov na úhradu zdravotnej starostlivosti sa znižovala. Pre porovnanie tohto vývoja môžu poslúžiť nasledujúce údaje (súčasný model konštrukcie sa aplikuje od roku 1996, porovnanie sa vykonáva za obdobie rokov 1996 - 2000).

	1996	1997	1998	1999	2000
Príjmy ZP celkom v mld. Sk	36,764	39,352	43,921	43,699	45,513
Vývoj inflácie v  %	5,8	6,1	6,7	10,6	12,0
Príjmy prepočítaných k. inflácii	34,749	35,073	36,693	33,005	30,690
Podiel výdavkov na HDP v %	7,54	7,42	6,63	6,25	6,13
Príjmy ZP na úrovni 7-8 % HDP	36,921	40,803	44,765	46,865	48,174

Pokles reálnej hodnoty finančných prostriedkov na zdravotné poistenie viedol aj k poklesu výdavkov na zdravotníctvo na hrubom domácom produkte. Tento ukazovateľ sa pritom považuje za najreálnejšiu mieru charakterizujúcu zabezpečenie zdravotnej starostlivosti, za základný predpoklad vyrovnanej bilancie hospodárenia systému a aj v celosvetovom merítku predstavuje jeden zo základných ukazovateľov starostlivosti spoločnosti o zdravie jej občanov. Je zrejmé, že jednou z rozhodujúcich príčin, ktorá viedla k zadlžovaniu celého systému povinného zdravotného poistenia a následne k deficitu vo financovaní poskytnutej zdravotnej starostlivosti a k významnému oslabovaniu stability pluralitného poistného systému, je jeho nedofinancovanie. Skúsenosti získané za celé obdobie existencie pluralitného systému povinného zdravotného poistenia potvrdzujú, že pre zabezpečenie vyrovnanej bilancie jeho hospodárenia by sa mal podiel výdavkov na zdravotníctvo na hrubom domácom produkte pohybovať minimálne na úrovni 8 %, teda príjmy zdravotných poisťovní, ktoré kryjú  približne 74 % až 78 % celkových výdavkov na zdravotníctvo, mali byť v jednotlivých rokoch významne vyššie. Konkrétne údaje sú v tabuľke nad týmto textom.

Je zrejmé, že jednou z rozhodujúcich príčin nedofinancovania systému povinného zdravotného poistenia je aj nedostatočná platobná disciplína platiteľov poistného za ekonomicky aktívnych poistencov. Zároveň je však potrebné zdôrazniť, že nie je reálne pri zabezpečovaní vyrovnanej bilancie hospodárenia systému kalkulovať so 100 % - nou úspešnosťou výberu poistného na zdravotné poistenie za ekonomicky aktívnych poistencov. 

Od samotného vzniku zdravotného poistenia ako základnej formy finančného zabezpečenia bezplatného poskytovania zdravotnej starostlivosti systém neúspešne zápasí s dôsledkami svojho nedofinancovania. Údaje v nasledujúcej tabuľke vyjadrujú iba hodnoty za zdravotnú starostlivosť, ktorá sa uhrádza z príjmov povinného zdravotného poistenia. 

Porovnávaný ukazovateľ v mil. Sk	1996	1997	1998	1999	2000
Fakturované náklady PZS celkom^*)	34 871	44 274	44 172	44 445    45 231
Disponibilné zdroje ZP na úhradu ZS 34 286	37 555	37 460	41 570     43641
Rozdiel medzi nákladmi a zdrojmi 	- 285	- 6 719	- 4 712	- 2 875   - 1 590
Pomer medzi nákladmi a zdrojmi v %  99,17	84,82	88,83	93,53       96,48
Náklady prepočítané na ceny r. 1996	  34 571	41 729	37 253	35 497    32 781

Z údajov vidieť, že za obdobie rokov 1996 - 2000 na zabezpečenie bezplatnej zdravotnej starostlivosti išlo do systému povinného zdravotného poistenia na úhradu poskytnutej zdravotnej starostlivosti o 16,181 mld. Sk menej ako boli jej fakturované náklady. Na nedofinancovaní systému sa podieľalo nedôsledné platenie poistného na zdravotné poistenie za ekonomicky aktívnych poistencov a nedostatočná výška poistného na zdravotné poistenie, ktoré platil štát za ekonomicky neaktívnych poistencov. 

Túto situáciu doprevádzal pokles reálnej hodnoty zdrojov, ktoré slúžili na úhradu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť. Dokazuje to i vývoj podielu finančných prostriedkov, ktoré malo zdravotníctvo k dispozícii na zabezpečenie zdravotnej starostlivosti na hrubom domácom produkte. Ak napr. v roku 1996 tento podiel činil 7,54 %, v roku 1999 klesol na 6,61 %. Rast objemu poistného na zdravotné poistenie za ekonomicky aktívnych poistencov nemohol vykryť dopad znižovania podielu štátu na úhrade poistného na zdravotné poistenie za ekonomicky neaktívnych poistencov. Zdravotníctvo sa zákonite dostávalo do rastúceho deficitu nielen v dôsledku nedostatkov pri zhodnocovaní príjmov zo systému povinného zdravotného poistenia, ale najmä v dôsledku jeho nedofinancovania. V rokoch 1999 a 2000 sa dynamiku rastu dlhov systému podarilo zastaviť, dokonca i mierne znížiť. To sa však dosiahlo iba vďaka mimoriadnym zdrojom, ktoré do systému v rokoch 1999 a 2000 vstúpili zo zdrojov z privatizácie. Absencia rovnováhy medzi objemom verejných zdrojov (príjmy povinného zdravotného poistenia) a skutočnými nákladmi za poskytnutú zdravotnú starostlivosť (výdavky povinného zdravotného poistenia) vo svojom dôsledku nepriaznivo dopadala nielen na bilanciu hospodárenia zdravotníckych zariadení, ale i na rozsah a kvalitu uspokojovania potrieb poistencov na poskytovanie zdravotnej starostlivosti. Nedofinancovanie systému muselo zákonite viesť k narastaniu deficitu v jeho hospodárení. Je nereálne očakávať, že uspokojovanie potrieb poistencov na poskytovanie zdravotnej starostlivosti, garantovaných Ústavou Slovenskej republiky bude možné zabezpečiť tzv. zostatkovým spôsobom financovania, ktorý nezohľadňuje hodnotu vonkajších vstupov, vyjadrených na úrovni regulovaných nákladov zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe povinného zdravotného poistenia. Rozhodujúcim systémovým problémom súčasného obdobia je roztváranie nožníc medzi regulovanými nákladmi za zdravotnú starostlivosť, ktoré sú povinné uhrádzať zdravotné poisťovne, a ich príjmami, ktoré zdravotné poisťovne spravujú.

Úroveň a stabilitu zdravotnej starostlivosti negatívne ovplyvnil i spôsob jej financovania s tzv. otvoreným koncom, ktorý sa uplatňoval do konca roku 1998 a ktorý viedol k nekontrolovateľnému rastu nákladov. Uvedený vývoj signalizuje, že v súčasnom systéme zdravotného poistenia sú resp. sa založili tendencie vedúce k nepriaznivému vývoju.

Až v roku 1999 Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky prijalo opatrenia, ktorými uzatvorilo spôsob financovania zdravotnej starostlivosti. Zavedenie kapitácie ako ceny úhrady výkonov v primárnej ambulantnej zdravotnej starostlivosti, resp. prospektívnych rozpočtov pri financovaní ústavnej zdravotnej starostlivosti nielen zastavilo rast nákladov, v porovnateľných cenách náklady dokonca znížilo. Ak fakturované náklady poskytnutej zdravotnej starostlivosti v roku 1997 činili 41,729 mld. Sk (v cenách r. 1996), v roku 2000 klesli na úroveň 32,781 mld. Sk. Ak by sa nezastavil rastu nákladov ich reguláciou, ktorá sa vykonala v rokoch 1999 a 2000 a  pokračoval trend ich vývoja z obdobia 1996 - 1997, je veľmi pravdepodobné, že v roku 2000 by náklady na zdravotnú starostlivosť dosiahli v porovnateľných cenách (ceny r. 1996) 48,999 mld. Sk, resp. v bežných cenách 67,384 mld. Sk.

Regulačné opatrenia, ktoré sa začali uplatňovať od roku 1999, nemohli priniesť plný efekt najmä pre nedofinancovanie systému. Ak sa spomalil, resp. zastavil rast vonkajšieho zadlžovania systému povinného zdravotného poistenia, tak iba za cenu vzniku a narastania jeho vnútorných dlhov. Negatívny dopad regulačných opatrení na stabilizáciu hospodárenia systému vyvolali rozdiely medzi regulovanými nákladmi zdravotníckych zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti (na úrovni prospektívnych rozpočtov) a ich rozpisovaním ako záväzného ukazovateľa na úrovni disponibilných zdrojov zdravotných poisťovní. To síce viedlo k zastaveniu zadlžovania zdravotných poisťovní voči zdravotníckym zariadeniam ústavnej zdravotnej starostlivosti, zároveň však vznikla prvotná platobná neschopnosť zdravotníckych zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti. Pri financovaní výkonov zdravotnej starostlivosti, najmä na strane zdravotníckych zariadení ústavnej zdravotnej starostlivosti vznikali až tri druhy nákladov - skutočné náklady, regulované náklady a fakturované náklady na úrovni rozpisovaných prospektívnych rozpočtov. Ich úhradu zo strany zdravotných poisťovni pritom bola nižšia ako fakturované náklady. Pre posúdenie rozdielov medzi jednotlivými druhmi nákladov poslúžia údaje v nasledujúcej tabuľke. 

Rok	Skutočné náklady	Regulované náklady	Rozpisované náklady v mil. Sk 	Úhrada nákladov v mil. Sk
1999	23 927,000	22 464,000	17 514,000	16 919,850
2000	26 059,984	23 364,000	19 514,330	18 531,694
Spolu	49 986,984	45 828,000	37 028,330	35 451,544

Na základe (povinného) zdravotného poistenia sa poskytuje (bezplatná) zdravotná starostlivosť za podmienok, ktoré ustanoví zákon. Takto poskytovaná zdravotná starostlivosť má svoju oporu v čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky. Súčasné prostredie, v ktorom sa vykonáva povinné zdravotné poistenie, na základe ktorého sa poskytuje zdravotná starostlivosť, možno stručne charakterizovať takto:
a)	podmienky, výšku poistného na zdravotné poistenie a podiel platiteľov poistného na tvorbe poistných zdrojov upravujú zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. a zákon o štátnom rozpočte,
b)	právo poistenca na slobodnú voľbu zdravotnej poisťovne, resp. na slobodnú voľbu zdravotníckeho zariadenia,
c)	právo poistenca na (bezplatné) poskytnutie zdravotnej starostlivosti na základe povinného zdravotného poistenia garantuje zákon bez väzby na povinnosť platiteľa poistného platiť poistné na zdravotné poistenie,
d)	regulácia cien zdravotnej starostlivosti pri súčasnej liberalizácií cien vstupov zdravotnej starostlivosti, čo najmä v dôsledku inflácie sústavne roztvára nožnice medzi nákladmi a výnosmi zdravotníckych zariadení.

Viacročná nepriaznivá situácia vo financovaní systému zdravotného poistenia sa odvíja v rozhodujúcej miere aj od skutočnosti, že rozsah zdravotnej starostlivosti poskytovanej (bezplatne) na základe zdravotného poistenia, je finančne nezvládnuteľný. Tento rozsah zdravotnej starostlivosti je z dlhodobého hľadiska naďalej neudržateľný aj z dôvodu každoročného vysokého nárastu cien liekov, ktoré z finančných zdrojov systému povinného zdravotného poistenia odčerpávajú rozhodujúcu časť. Na úhradu tohto rozsahu, ktorý s výnimkami uvedenými v § 33 až 36 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších predpisov a úhradou nákladov za lieky a niektoré zdravotnícke pomôcky, nie je v systéme povinného zdravotného poistenia,  dostatok finančných zdrojov. 

Prehlbujúca sa nerovnováha medzi zákonom garantovaným rozsahom zdravotnej starostlivosti a nákladmi na jej poskytovanie a objemom verejných zdrojov na ich krytie vytvára systémové dlhy zdravotných poisťovní voči zdravotníckym zariadeniam a následne systémové dlhy zdravotníckych zariadení voči ich dodávateľom.

Základný systémový problém má svoje korene v  zákone Národnej rady Slovenskej republiky č. 98/1995 Z. z., ktorý ustanovuje podmienky poskytovania zdravotnej starostlivosti (vrátane jej rozsahu) na základe zdravotného poistenia, ako aj za čiastočnú alebo celú úhradu poistencov.

Nie všetka zdravotná starostlivosť, ktorú zdravotnícke zariadenia poskytujú poistencovi, musí mať charakter bezplatnej zdravotnej starostlivosti. Stanovenie miery spoluúčasti poistenca je mimoriadne citlivou sociálnou a politickou otázkou. V súčasnosti sa pohybuje približne na úrovni 10 % z celkových nákladov za poskytovanú zdravotnú starostlivosť, v čom je započítaná i tá zdravotná starostlivosť, ktorá sa neuhrádza na základe zdravotného poistenia.

Z hľadiska optimalizácie zhodnocovania príjmov zdravotného poistenia pri úhradách za poskytnutú zdravotnú starostlivosť sa ako negatívny prvok presadzuje i nedostatočná motivácia správania sa poistencov ako pacientov, ktorí sa uchádzajú o poskytnutie zdravotnej starostlivosti. Keďže dochádza k časovému i hodnotovému oddeleniu platenia poistného na zdravotné poistenie (ako poistenec) od poskytnutia zdravotnej starostlivosti (ako pacient), poistenec priamo nepozná hodnotu poskytnutej zdravotnej starostlivosti (ako služby), a preto sa pri jej objednávaní, ale aj využívaní (spotrebe) často správa neracionálne a bez motivácie. Pri súčasnom spôsobe financovania sa spoluúčasť poistenca na úhrade časti nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť využíva iba v dvoch prípadoch; pri úhrade časti nákladov za stomatologické výkony (približne na úrovni 800 mil. Sk ročne) a pri úhrade časti ceny za liek vydaný na lekársky predpis. Ako ukazujú výsledky vývoja, najmä výdavkov zdravotných poisťovní za lieky vydané na lekárske predpisy, i táto spoluúčasť je málo motivačná a vyvoláva skôr nespokojnosť poistenca so spoluúčasťou ako racionalizáciu jeho správania, resp. správania sa a konania konkrétneho zdravotníckeho zariadenia. 

Jednou z hlavných príčin súčasného napätia pri zabezpečovaní úhrad nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť na úrovni garantovanej Ústavou Slovenskej republiky a zákonom Národnej rady Slovenskej republiky č. 98//1995 Z. z. je nedofinancovanie systému zdravotného poistenia. Pritom narastanie nákladov poskytovanej zdravotnej starostlivosti významne ovplyvnili aj ceny zdravotnej starostlivosti, ktoré neboli kryté príjmami zdravotného poistenia. Opatrenia, ktoré Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky prijímalo v záujme stabilizácie financovania systému zdravotného poistenia, síce zmiernili napätie v hospodárení zdravotníckych zariadení a zdravotných poisťovní a zvýšili zhodnocovanie verejných zdrojov pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti, nevyriešili však tvorbu verejných zdrojov na úrovni regulovaných nákladov zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe zdravotného poistenia a teda nedošlo ani k zastaveniu rastu ich zadĺženosti. Základným predpokladom ďalšej stabilizácie je zabezpečenie zdrojov pre zdravotnú starostlivosť uhrádzanú na základe zdravotného poistenia na úrovni regulovaných nákladov, a tým zamedzenia narastania zadlžovania systému povinného zdravotného poistenia.

Jedným z hlavných kritérií posudzovania kvality systému povinného zdravotného poistenia je jeho finančná stabilita pri uspokojivej úrovni poskytovania zdravotnej starostlivosti a pri súčasnom primeranom poistnom (príspevkovom) zaťažení subjektov povinných platiť poistné na zdravotné poistenie. Súčasný systém povinného zdravotného poistenia je vo vážnych finančných problémoch so zaťažením subjektov povinných platiť poistné na zdravotné poistenie na hranici ekonomickej únosnosti. 

Nový systém povinného zdravotného poistenia pozostáva zo samostatných systémov základného zdravotného poistenia a doplnkového zdravotného poistenia ako súčastí povinného zdravotného poistenia a  nepovinného systému doplnkového poistenia postaveného na uzatváraní poistných zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia. Nepovinný systém zdravotného poistenia dopĺňa aj systém zdravotného pripoistenia.

Základnými princípmi povinného zdravotného poistenia sa tak stanú
a)	obligatórnosť - t. j. vznik povinného zdravotného poistenia priamo na základe zákona,
b)	univerzálnosť - systém zahŕňa všetky osoby, ktoré majú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky,
c)	jednotnosť - systém zaručuje právo na poskytovanie zdravotnej starostlivosti za rovnakých podmienok,
d)	priebežné financovanie a tomu zodpovedajúci neziskový charakter povinného zdravotného poistenia,
e)	štátna garancia nárokov poistencov zo systému povinného systému zdravotného poistenia.

Systém povinného zdravotného poistenia sa v súčasnej fáze optimalizuje rozšírením povinného zdravotného poistenia o inštitút doplnkového zdravotného poistenia ako alternatívy spoluúčasti poistencov na úhrade zdravotnej starostlivosti poskytovanej v rozsahu Liečebného poriadku.

Vytvára sa  možnosť rozšíriť toto doplnkové poistenie zmluvou tak, aby platba poistného na základe tejto zmluvy kryla celkom alebo čiastočne náklady spoluúčasti poistenca alebo zamestnávateľa (periodické prehliadky a následné prehliadky v rámci závodnej preventívnej zdravotnej starostlivosti) na úhrade poskytnutej zdravotnej starostlivosti.

Očakávanie nadchádzajúceho prijatia Slovenskej republiky za člena Európskej únie vyžaduje také riešenie problémov v systéme zdravotného poistenia, ktoré je v súlade s predpismi Európskej únie v časti týkajúcej sa koordinácie systémov sociálneho zabezpečenia, t. j. v súlade s Európskou dohodou o pridružení, Európskou sociálnou chartou, Európskym zákonníkom sociálneho zabezpečenia a predovšetkým Nariadením EHS č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín pohybujúcich sa v rámci spoločenstva v znení neskorších predpisov (ďalej len „nariadenie EHS“), a ktoré bude musieť Slovenská republika po svojom vstupe okamžite vykonávať. Nevyhnutnou zmenou, ktorá sa bude vyžadovať po vstupe do Európskej únie, bude dodržiavanie zásady rovnakého zaobchádzania s občanmi členských štátov Európskej únie (ďalej len „členský štát“) ako s vlastnými  občanmi. Napriek tomu, že nie je potrebné implementovať nariadenie EHS do právneho poriadku Slovenskej republiky, je jednoduchšie, ak sa najmä pri zachovaní plurality vytvoria jasné legislatívne pravidlá, ktoré umožnia zdravotným poisťovniam jednoznačne sa orientovať pri vykonávaní povinného zdravotného poistenia, ak sa zdravotná starostlivosť poistencovi príslušnej zdravotnej poisťovne poskytne v členskom štáte.

Predložený návrh zákona zavádza systém tzv. rodinného poistenia. Rodinu tvorí zárobkovo činná osoba (manžel alebo manželka), jeho (jej) nezaopatrené deti a jeho manželka (jej manžel), ktorá (ktorý) sa považuje za tzv. dobrovoľne nezamestnanú osobu, t. j. osobu, ktorá nemá žiadne vlastné príjmy zo zárobkovej činnosti alebo dôchodok. Na uľahčenie prechodu k novému systému tzv. rodinného poistenia sa navrhuje prechodné obdobie do 31. decembra 2002, počas ktorého si členovia rodiny v prvých šiestich mesiacoch musia zvoliť pre vykonávanie povinného zdravotného poistenia jednu zdravotnú poisťovňu a v zostávajúco období obmedzením práva na výber zdravotnej poisťovne sa celý systém povinného zdravotného poistenia uzatvára tak, aby sa vytvoril časový priestor preto, aby Kancelária zdravotných poisťovní ako inštitúcia plniaca ustanovené úlohy a povinnosti za všetky zdravotné poisťovne mohla prevziať aktuálny centrálny register poistencov povinného zdravotného poistenia. 

Slovenská republika sa vo svojej negociačnej pozícii v druhej kapitole - voľný pohyb osôb zaviazala, že novým zákonom o povinnom zdravotnom poistení zavedie tzv. rodinný typ poistenia a zabezpečí, aby sa príslušnej inštitúcii v členskom štáte, ktorá uhradila náklady nevyhnutnej a neodkladnej zdravotnej starostlivosti (zdravotná starostlivosť pri život ohrozujúcom stave za osobu, ktorej zdravotné poistenie sa vykonáva podľa tohto zákona, v plnom rozsahu tieto náklady refundovali. Nariadenie EHS tiež vyžaduje, aby úlohu styčného orgánu, ktorý bude tieto ustanovenia zákona vykonávať, plnila jedna príslušná inštitúcia za všetky inštitúcie miesta trvalého pobytu alebo prechodného pobytu, t. j. nie je možné, aby do vzťahov so styčnými orgánmi členských štátov vstupovali všetky zdravotné poisťovne. Obdobne sa tiež vyžaduje, aby bol v Slovenskej republike určený styčný orgán, ktorý bude plniť túto úlohu, t. j. uhrádzať náklady za poskytnutú zdravotnú starostlivosť za všetky zdravotnícke zariadenia v Slovenskej republike, ktoré poskytnú nevyhnutnú a neodkladnú zdravotnú starostlivosť alebo zdravotnú starostlivosť na vyžiadanie alebo so súhlasom príslušnej inštitúcie v členskom štáte občanovi členského štátu počas jeho prechodného pobytu  na území Slovenskej republiky.

Zásada rovnakého zaobchádzania, ktoré definujú predpisy Európskej únie, vyžaduje,  aby každá osoba s bydliskom v členskom štáte mala v inom členskom štáte tie isté povinnosti a poberala tie isté dávky (zdravotnú starostlivosť a úhradu za ňu) ako štátny príslušník tohto členského štátu. Z hľadiska rozsahu práv a povinností predložený návrh zákona garantuje členovi rodiny rovnaké zaobchádzanie ako ktorejkoľvek inej povinne zdravotne poistenej osobe, t. j. poistné na povinné zdravotné poistenie platí za člena rodiny zárobkovo činná osoba a náklady na poskytnutú zdravotnú starostlivosť sa vedú nielen na každého poistenca individuálne, ale na celú rodinu zárobkovo činnej osoby. Táto evidencia umožní Kancelárii zdravotných poisťovní vykazovať náklady na zdravotnú starostlivosť v takej štruktúre, akú vyžaduje Európska únia.

Z hľadiska nároku na poskytovanie zdravotnej starostlivosti (vecné dávky) a rozsahu úhrady za ňu zásada rovnakého zaobchádzania znamená, že pri poskytnutí zdravotnej starostlivosti v zdravotníckom zariadení v Slovenskej republike sa členovi rodiny s trvalým pobytom v členskom štáte musí poskytnúť úhrada nákladov v takom rozsahu ako osobe s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky. Z ustanovení nariadenia EHS tiež vyplýva, že náklady na zdravotnú starostlivosť poskytovanú v súlade s ustanoveniami tohto nariadenia zdravotnou poisťovňou niektorého členského štátu v mene zdravotnej poisťovne iného členského štátu, (ak sa poskytne zdravotná starostlivosť v zdravotníckom zariadení v inom členskom štáte ako má osoba trvalý pobyt), príslušná zdravotná poisťovňa refunduje na základe skutočných výdavkov alebo na základe paušálnych platieb. Na druhej strane to znamená, že aj osoba, ktorá má trvalý pobyt v Slovenskej republike, bude mať nárok na úhradu nákladov za poskytnutú nevyhnutnú a neodkladnú zdravotnú starostlivosť, ak sa poskytla v členskom štáte počas prechodného pobytu v tom rozsahu, v akom to ustanovujú právne predpisy platné v Slovenskej republike, s tým, že ak neuzavrie zmluvu o rozšírení doplnkového poistenia, náklady nad rámec nákladov takejto zdravotnej starostlivosti poskytnutej v Slovenskej republike si uhradí sama po výzve príslušnej zdravotnej poisťovne.  

 Predložený návrh zákona výrazne prispieva k zvýšeniu transparentnosti a adresnosti  platby štátu  na povinné zdravotné poistenie za poistencov štátu sprísnením kritérií  oznamovacej povinnosti, sprísnením sankcie za neplnenie tejto povinnosti a predovšetkým povinnosťou štátu platiť poistné na zdravotné poistenie len vtedy, ak u každého poistenca, za ktorého má túto povinnosť, sa splní oznamovacia povinnosť na predpísanom tlačive. 

Doterajšie skúsenosti  s vykazovaním poistencov štátu zdravotnými poisťovňami za účelom zúčtovávania zálohových platieb štátom plateného poistného  ukazujú, že počty poistencov štátu vykázaných zdravotnými poisťovňami sa signifikantne líšia od počtov poistencov štátu, ktoré uplatňovalo Ministerstvo financií Slovenskej republiky pri  ročných zúčtovaniach štátom plateného poistného na základe údajov zo štátnej štatistiky a z makroekonomických údajov.

	Poznatky orgánov štátneho dozoru Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky a Ministerstva financií Slovenskej republiky ukazujú, že zdravotné poisťovne majú v aktualizácii socio-ekonomických kategórií poistencov rezervy, nakoľko zmeny kategórií poistencov majú značnú dynamičnosť už v rámci kalendárneho mesiaca a ich vykazovanie závisí aj od plnenia oznamovacej povinnosti poistencov, platiteľov poistného a samotných zdravotných poisťovní.

	Podkladom pre zúčtovanie poistného plateného štátom musia byť objektívne validné a  aktuálne údaje o počtoch osôb, za ktoré má povinnosť hradiť poistné štát. 

Nakoľko v Slovenskej republike neexistuje osobitná inštitúcia, ktorej povinnosťou by bolo viesť a spravovať evidenciu osôb, za ktoré je platiteľom poistného na sociálne poistenie (zdravotné, nemocenské a dôchodkové) poistenie štát, predkladaný návrh zákona ustanovuje 
a)	povinnosť poistenca, ktorý si uplatňuje od štátu nárok na úhradu poistného na zdravotné poistenie za seba  alebo člena rodiny alebo sa vzdáva tohto nároku za seba alebo člena rodiny vykonať tak zákonom ustanovenou formou,
b)	povinnosť príslušných orgánov a inštitúcií poskytovať pre potreby realizácie platby poistného na zdravotné poistenie štátom pravidelne údaje, ktorými disponujú z titulu svojej činnosti, a ktoré sú významné pre posúdenie účasti poistenca na zdravotnom poistení a najmä pre posúdenie nároku na úhradu poistného na zdravotné poistenie štátom. Tieto inštitúcie nebudú plniť oznamovaciu povinnosť za poistenca, pretože poistencovi zákon ukladá oznamovaciu povinnosť v zdravotnej poisťovni priamo, ale výrazne prispejú k objektivite, validite a aktuálnosti údajov potrebných pre adresnú a transparentnú platbu poistného na zdravotné poistenie štátom. 

Ustanovuje sa povinnosť štátu platiť poistné na základné poistenie len v prípade, že poistenec štátu alebo iná právnická osoba alebo fyzická osoba predpísaným spôsobom splnila oznamovaciu povinnosť. Umožňuje sa poistencovi štátu, aby výslovným prejavom vôle oslobodil štát od plnenia tejto povinnosti a platil poistné na základné poistenie sám.

Doposiaľ zákon ukladal povinnosť poistencovi iba v zdravotnej poisťovni nahlasovať svoju socio-ekonomickú kategóriu. Pre poistenca táto povinnosť nemala motivačný charakter, pretože sa strácala súvislosť medzi splnením tejto povinnosti poistencom a vymáhaním  poistného od štátu, ktoré realizovala zdravotná poisťovňa bez účasti a vedomia poistenca. Oznamovacia povinnosť príslušných orgánov a inštitúcií, okrem Národného úradu práce, sa plní v Kancelárii zdravotných poisťovní, ktorá vedie centrálny register poistencov, takže tieto subjekty nemusia disponovať žiadnymi inými údajmi (napr. zdravotná poisťovňa osoby), okrem tých, ktoré z titulu svojej činnosti evidujú .

Nové pravidlá pre plnenie oznamovacej povinnosti znamenajú pre platby realizované zo štátneho rozpočtu požadovanú identifikáciu osôb, za ktoré štát uhrádza poistné na  povinné zdravotné poistenie. Na prechod na nový spôsob poskytovania údajov a na splnenie oznamovacej povinnosti  poistencov štátu  sa ponecháva časový priestor od nadobudnutia účinnosti zákona do 31. decembra 2002, čím sa vytvára aj predpoklad časového priestoru pre oboznámenie verejnosti.

 Predložený návrh zákona zriaďuje právnickú osobu - Kanceláriu zdravotných poisťovní, ktorá bude plniť úlohy ustanovené týmto zákonom, predovšetkým Kancelária najmä spolupracuje so štátnymi orgánmi a orgánmi samosprávy vo veciach týkajúcich sa zdravotného poistenia, plní úlohu príslušnej inštitúcie vo vzťahu k členským štátom, vedie a spravuje centrálny register poistencov, spravuje účet prerozdeľovania povinného zdravotného poistenia a prerozdeľuje poistné na povinné zdravotné poistenie podľa pohlavia a vekovej štruktúry všetkých poistencov násobeného indexom rizika nákladov (ďalej len „účet  prerozdeľovania“), zabezpečuje jednotnú metodiku výkazníctva zdravotných poisťovní tak, aby bol poskytovaný jednotný výstup zo zdravotného poistenia, plní na základe poverenia ministerstva zdravotníctva záväzky štátu v oblasti zdravotníctva z medzinárodných zmlúv o sociálnom zabezpečení (poistení) a z medzinárodných zmlúv o spolupráci v oblasti zdravotníctva a lekárskych vied. Prístup Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky k zriaďovaniu Kancelárie zdravotných poisťovní je analogický s prístupom Ministerstva financií Slovenskej republiky pri zriaďovaní Kancelárie slovenských poisťovateľov pre oblasť povinného zmluvného poistenia zodpovednosti za škodu.

Systém zmluvného zdravotného pripoistenia sa bude tvoriť od základu a bude závisieť len od kvality a kvantity ponuky poisťovní (zdravotných i komerčných)a od toho ako sa im bude dariť získavať nových klientov. Vykonávanie zmluvného zdravotného pripoistenia nebude mať dopad na štátny rozpočet ani na verejné zdroje zdravotného poistenia.

Predložený návrh zákona diferencovane ustanovuje účinnosť jednotlivých ustanovení zákona tak, aby sa najmä v priebehu roku 2002  vytvorili podmienky pre jeho plnohodnotné a bezproblémové fungovanie. Na preklenutie roku 2002 sa ponechávajú v platnosti niektoré ustanovenia zrušeného zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. o zdravotnom poistenie, financovaní zdravotného poistenia, o zriadení Všeobecnej zdravotnej poisťovne a o zriaďovaní rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní v znení neskorších predpisov týkajúce sa platiteľov poistného, hospodárenia zdravotných poisťovní a prerozdeľovania poistného. Účinnosť tých ustanovení zákona, ktorými sa upravuje postavenie člena rodiny v systéme povinného zdravotného poistenia, sa ustanovuje na deň prijatia Slovenskej republiky za člena Európskej únie s výnimkou tých členov rodiny, u ktorých sa k vykonávaniu povinného zdravotného poistenia zaviazala Slovenská republika novými medzinárodnými zmluvami o sociálnom zabezpečení, ktorých účinnosť sa očakáva ešte pred vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie.

Predložený návrh zákona zrovnoprávňuje všetky zdravotné poisťovne tým, že zrušuje zákon č. 280/1998 Z. z. o Spoločnej zdravotnej poisťovni v znení neskorších predpisov. Ponecháva doterajší systém zabezpečovania platobnej schopnosti zdravotných poisťovní.

Predložený návrh zákona upravuje zásadným spôsobom hospodárenie zdravotných poisťovní, keď ruší fondové hospodárenie a zavádza účtové hospodárenie. Podľa zásadného stanoviska Ministerstva financií Slovenskej republiky hospodárenie prostredníctvom fondov skresľuje výkazníctvo zdravotných poisťovní a je v rozpore so IV. smernicou rady Európskeho spoločenstva. Podľa tejto smernice sa fondy môžu tvoriť iba zo zisku. Fondové hospodárenie značne deformovalo a komplikovalo výkazníctvo zdravotných poisťovní a neumožňovalo vykázať správne hospodársky výsledok (zisk alebo stratu).

Predložený návrh zákona nemôže predstavovať vyriešenie problému financovania zdravotnej starostlivosti poskytovanej na základe povinného zdravotného poistenia. Je však prvým a nevyhnutným krokom k vytvoreniu legislatívneho rámca pre následné systémové riešenie a odstránenie deficitu finančných zdrojov prostredníctvom obsahových zmien Liečebného poriadku. Kvalitatívnej zmene Liečebného poriadku však musí predchádzať systémová legislatívna zmena v systéme zdravotného poistenia. Predložený návrh zákona nemôže odstrániť priebežný ročný cca 5 miliardový deficit finančných zdrojov potrebných na zvládnutie financovania celého rozsahu zdravotnej starostlivosti definovanej v Liečebnom poriadku. Tento je možné vyriešiť v súlade s čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky len legislatívnym vstupom do rozsahu zdravotnej starostlivosti uvedenej v Liečebnom poriadku, avšak za nevyhnutného predpokladu vytvorenia dobrovoľného (nepovinného) poistenia ako nástroja, ktorý umožní poistencovi únosnejšou mierou znášať finančnú záťaž jeho spoluúčasti na nákladoch za zdravotnú starostlivosť v porovnaní s priamou úhradou tejto spoluúčasti v plnej výške. Rovnováhu zdrojov a potrieb systému zdravotného poistenia je možné komplexne vyriešiť len nadväzujúcimi zmenami Liečebného poriadku, zákona o zdravotnej starostlivosti a súvisiacich cenových predpisov. 

Predložený návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a s inými všeobecne záväznými právnymi predpismi. Dotýka sa týchto medzinárodných zmlúv, ktorými je Slovenská republika viazaná:
1.	Dohoda medzi vládou Československej socialistickej republiky a vládou Gréckej republiky o spolupráci v oblasti zdravotníctva uverejnená v Zbierke zákonov pod č. 93/1983 Zb.,
2.	Dohoda medzi vládou Československej socialistickej republiky a Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska o spolupráci v oblasti lekárstva a zdravotníctva uverejnená v Zbierke zákonov pod č. 105/1976 Zb.
3.	Oznámenie č. 318/1994 Z. z. Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky o podpísaní Zmluvy medzi Slovenskou republikou a Českou republikou o sociálnom zabezpečení, 
4.	Vyhláška č. 261/1948 Sb. o Dohovore medzi Československou republikou a Poľskou republikou o sociálnom poistení, 
5.	Vyhláška č. 21/1960 Zb. o Dohovore medzi Československou republikou a Maďarskou ľudovou republikou o spolupráci na poli sociálnej politiky.

Medzinárodné zmluvy so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska, Gréckou republikou a Maďarskou republikou sú založené na princípe bezplatného poskytovania zdravotnej starostlivosti a je predpoklad, že ich platnosť sa skončí vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie. 

Medzinárodná zmluva s Poľskou republikou má niektoré ustanovenia, na výklade ktorých sa zmluvné strany vo vzťahu k poskytovaniu nevedia dohodnúť, a preto je tiež predpoklad skončenia jej platnosti vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie. 

Návrh zákona dňa 26. novembra 2001 prerokovala odvetvová RHSD a opakovane dňa 22. februára 2002, pričom nedospela k dohode z dôvodu nesúhlasného stanoviska KOZ SR a AZZZ SR. 

Zákon budú organizačne zabezpečovať kancelária  a zdravotné poisťovne. 

Doložka zlučiteľnosti
návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev

1.	Navrhovateľ zákona : Vláda Slovenskej republiky

2.	Názov návrhu zákona: Zákon o zdravotnom poistení.

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám:
Predložený návrh zákona je v súlade
a)	
-	s Čl. 38, 39 a 70 Európskej dohody o pridružení uzatvorenej medzi Európskymi spoločenstvami a ich členským štátmi na strane jednej a Slovenskou republikou na strane druhej, 
-	s Článkom 136 a 149 Zmluvy o Európskej únii v amsterdamskom znení,
-	s Národným programom pre prijatie acquis communitaire 2001 v časti koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia - prijať nový zákon o zdravotnom poistení a vykonávať refundáciu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť v štátoch Európskej únie,  
-	s Bielou knihou - kapitola 4 „sociálne záležitosti“, 
-	Výsledkom bilaterálneho screeningu zo 4. 6. 1999 - kapitola 2 - voľný pohyb osôb - systém plného uplatnenia refundácií nákladov bez možnosti poskytnutia výnimky z acquis ,
-	Plánom legislatívnych úloh na rok 2001 - uznesenie vlády č. 703/2001 - úloha č. B.73 a Plánom legislatívnych úloh na rok  2002 -uznesenie vlády č. 1203/2001, 
b)	so záväzkom Slovenskej republiky v negociačnej pozícii Slovenskej republiky v kapitole 2 - voľný pohyb osôb - koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia
-	zaviesť tzv. rodinný typ zdravotného poistenia,
-	vykonávať refundáciu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť v štátoch Európskej únie,
-	zriadiť samostatný (styčný orgán), ktorý bude zabezpečovať centrálny register poistencov, správu osobitného účtu a pravdepodobne aj export vecných dávok.

4.	Problematika návrhu zákona je upravená v právnych predpisoch Európskych spoločenstiev, ktorými sú 
a)	Nariadenie (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín pohybujúcich sa v rámci spoločenstva v znení neskorších predpisov,
b)	Nariadenie Rady (EHS) č. 574/1972, ktorým sa ustanovuje postup na vykonávanie Nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín pohybujúcich sa v rámci spoločenstva.

5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev: čiastočný

6.	Gestor: Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky

7.	Návrh právneho predpisu sa pripravil bez spolupráce s expertmi Európskej únie vzhľadom na dobrovoľnú aproximáciu.

II.	O s o b i t n á   č a s ť

K § 1 a 2:
Vymedzuje sa predmet zákona a v záujme jeho prehľadnosti základné pojmy, ktoré dosiaľ zákon nevymedzoval alebo sa vymedzovali ako súčasť riešenia problému priamo v konkrétnom ustanovení.
Zavádzajú sa dva piliere zdravotného poistenia, ktoré budú fungovať autonómne a nezávisle jeden od druhého - povinné zdravotné poistenie, ktoré sa člení na základné poistenie a doplnkové poistenie, a dva nepovinné piliere zdravotného poistenia - rozšírené doplnkové poistenie a zdravotné pripoistenie. 
K rozčleneniu existujúceho systému povinného zdravotného poistenia, na základné poistenie a doplnkové poistenie, ktoré budú tiež fungovať systémovo autonómne, sa pristúpilo z dôvodu, že jasne definovaná platba poistného na doplnkové poistenie a vymedzenie rozsahu zdravotnej starostlivosti poskytovanej na základe doplnkového poistenia je prvým krokom k tomu, aby sa v budúcnosti zo systému doplnkového poistenia vytvoril nepovinný systém, ktorý umožní poistencovi sa rozhodnúť, či bude platiť poistné na doplnkové poistenie a ako dôsledok tejto platby mu príslušná zdravotná poisťovňa čiastočne uhradí zdravotnú starostlivosť poskytovanú na základe doplnkového poistenia alebo poistné na doplnkové poistenie nebude platiť, čo spôsobí, že náklady na zdravotnú starostlivosť si bude v celom rozsahu musieť uhradiť sám, a to aj vrátane tej časti, ktorú v súčasnosti čiastočne uhrádza príslušná zdravotná poisťovňa.
Na základe základného poistenia sa poskytuje zdravotná starostlivosť, ktorú podľa zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších predpisov (ďalej len „Liečebný poriadok“) a v rozsahu v ňom ustanovenom v plnom rozsahu uhrádza príslušná zdravotná poisťovňa. Táto legislatívna úprava si nevyžaduje zmenu Liečebného poriadku.
Na základe doplnkového poistenia sa poskytuje zdravotná starostlivosť, na úhrade ktorej sa  podľa Liečebného poriadku podieľa čiastočne príslušná zdravotná poisťovňa a čiastočne poistenec. Keďže za  zdravotnú starostlivosť, na úhrade ktorej sa podieľa čiastočne príslušná zdravotná poisťovňa a čiastočne poistenec, sa považuje aj zdravotná starostlivosť pri náhlom ochorení, úraze alebo život ohrozujúcom stave (nevyhnutná a neodkladná zdravotná starostlivosť) v cudzine (uhrádza sa do výšky nákladov spojených s poskytnutím takejto zdravotnej starostlivosti v zdravotníckom zariadení v Slovenskej republike) a závodná preventívna zdravotná starostlivosť, na úhrade ktorej sa čiastočne podieľa príslušná zdravotná poisťovňa a zamestnávateľ  (periodické preventívne prehliadky a následné preventívne prehliadky uhrádza zamestnávateľ), uvedená zdravotná starostlivosť sa pri zachovaní filozofie, že v doplnkovom poistení ide vždy o čiastočnú úhradu príslušnej zdravotnej poisťovne a čiastočnú úhradu poistenca alebo zamestnávateľa, sa priradila  k doplnkovému systému. Takéto rozdelenie zdravotnej starostlivosti si tiež nevyžaduje zmenu Liečebného poriadku.
Spresňuje sa pojem zamestnávateľa, ktorým sa rozumie nielen právnická osoba a fyzická osoba, ale aj správca konkurznej podstaty, ktorý má voči zamestnancom úpadcu povinnosti zamestnávateľa so sídlom v Slovenskej republike, ale aj zahraničná právnická osoba a zahraničná fyzická osoba, ktorá má sídlo mimo územia Slovenskej republiky a vymedzuje sa ich sídlo.
Vymedzuje sa vlastný príjem, za ktorý sa považuje u zamestnanca príjem zo závislej činnosti, u samostatne zárobkovo činnej osoby príjem z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti, u spolupracujúcej osoby podiel na spoločne dosiahnutom príjme vypomáhajúcej osoby, u dobrovoľne nezamestnaného poistenca príjem z kapitálového majetku a príjem z prenájmu s výnimkou príjmov, ktoré sa zdaňujú osobitnou sadzbou dane napr. úroky, výhry alebo iné výnosy z vkladov na vkladných knižkách, bežných účtov, vkladových účtov, príjmy z výhier a lotérií a pod. a dôchodok. Všetky príjmy s výnimkou dôchodku definujú daňové predpisy.
Vymedzuje sa nový pojem člen rodiny, ktorým sa na tieto účely rozumie len manžel (manželka) osoby, ktorá je povinne zdravotne poistená v niektorej zdravotnej poisťovni v Slovenskej republike z dôvodu vykonávania zárobkovej činnosti (zamestnanie, samostatná zárobkovú činnosť) na území Slovenskej republiky, a nezaopatrené dieťa tejto osoby. Podmienkou preto, aby sa poistenec považoval za člena rodiny tiež je, že člen rodiny žije s osobou v spoločnej domácnosti. Člen rodiny je osobou, ktorá má trvalý pobyt (bydlisko) 
a)	v členskom štáte Európskej únie a ktorá sa spravidla naďalej bude zdržiavať na území členského štátu Európskej únie, v ktorom má bydlisko; zaradením člena rodiny do okruhu povinne zdravotne poistených osôb sa vykonáva Článok 19 ods. 2 Nariadenia EHS,
b)	v Slovenskej republike, čím sa zavádza tzv. rodinný typ zdravotného poistenia, ktorý je potrebný aj vo vzťahu k § 85 ods. 3 písm. m), podľa ktorého je potrebné na účely úhrad nákladov zdravotnej starostlivosti vo vzťahu k členským štátom vykazovať niektoré priemerné náklady na rodinu poistenca.
Na zabezpečenie evidencie rodín podľa tohto zákona v členení na tzv. živiteľa rodiny a členov jeho rodiny sa v § 140 ods. 1 ustanovuje prechodné obdobie od účinnosti zákona do 30. septembra 2002, počas ktorého je živiteľ rodiny povinný vybrať pre člena rodiny tú istú zdravotnú poisťovňu, v ktorej je poistený.
Ustanovuje sa, že poistným na povinné zdravotné poistenie je poistné na základné poistenie a poistné na doplnkové poistenie.
Ustanovuje sa minimálna mzda ako veličina rozhodujúca pre určenie minimálneho a maximálneho vymeriavacieho základu a pre porovnávanie príjmov z viacerých zárobkových činností zamestnanca (v dvoch a viacerých zamestnaniach) a viacerých druhov zárobkových činností (zamestnanie a podnikanie). Na toto porovnávanie sa používa len hodinová mzda a mesačná mzda, resp. pri  ustanovení  skráteného  týždenného pracovného času hodinová mzda alebo  mesačná mzda zodpovedajúca tomuto skrátenému  týždennému pracovnému času.
Ustanovuje sa, že príslušnou zdravotnou poisťovňou je tá zdravotná poisťovňa, ktorú si poistenec vybral na vykonávanie povinného zdravotného poistenia alebo zdravotná poisťovňa, ktorá povinne vykonáva zdravotné poistenie pre vymedzené skupiny poistencov (Spoločná zdravotná poisťovňa). 
Ustanovuje sa, že príslušnou inštitúciou, je inštitúcia, ktorá vykonáva povinné zdravotné poistenie osoby v cudzine, čo je dôležité vymedzenie najmä vo vzťahu k členským štátom. 
Vymedzuje sa pojem osobného účtu poistenca, na ktorom sa evidujú príjmy, ktoré zaplatil sám poistenec alebo iný povinný platiteľ poistného, všetky úhrady za zdravotnú starostlivosť, ktorú príslušná zdravotná poisťovňa uhradila; osobný účet súčasne slúži aj na evidenciu pohľadávok zdravotnej poisťovne voči poistencovi
Vymedzuje sa pojem rezortných integračných nástrojov, číselníkov, klasifikácií, zoznamov a kódov zdravotných poisťovní, úradu, zdravotníckych zariadení, špecializačných odborov a lekárov poskytujúcich zdravotnú starostlivosť na účely dosiahnutia kompatibility údajov v informačných systémoch inštitúcií, ktoré vykonávajú povinné zdravotné poistenie, poskytujú zdravotnú starostlivosť a plnia úlohy podľa tohto zákona alebo osobitných predpisov.
Vymedzujú sa jednotlivé sektory zdravotnej starostlivosti, čo je dôležité pre dohodovacie konanie o úhradách nákladov zdravotnej starostlivosti.

K § 3 až 5:
Ustanovujú sa princípy účasti na základnom poistení a vzniku a zániku základného poistenia, pričom sa zdôrazňuje predovšetkým princíp trvalého pobytu na území Slovenskej republiky, ktorý je základným princípom pre účasť osoby na základnom zdravotnom poistení.
Na základnom poistení sú zúčastnené aj osoby, ktoré nemajú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky, avšak na jej území vykonávajú zárobkovú činnosť zamestnanca alebo samostatne zárobkovo činnej osoby alebo sa považujú za člena rodiny tejto zárobkovo činnej osoby až do skončenia vykonávania zárobkovej činnosti alebo získania trvalého pobytu na území Slovenskej republiky. V súvislosti s akceptáciou člena rodiny ako osoby povinne zúčastnenej na základnom poistení sa premieta jej postavenie aj do účasti na základnom poistení podľa tohto zákona a upravuje sa vznik a zánik jej účasti na základnom poistení. Ustanovuje sa osoba, od ktorej základného poistenia sa môže odvodiť základné poistenie člena rodiny. Do okruhu osôb zúčastnených na základnom poistení podľa tohto zákona sa však člen rodiny dostáva len vtedy, ak má trvalý pobyt v členskom štáte a nie je z rovnakého dôvodu zdravotne poistený v členskom štáte. 
Zachováva sa inštitút vylúčenia z povinného zdravotného poistenia pre osobu s trvalým pobytom v Slovenskej republike, ktorá vykonáva zárobkovú činnosť v cudzine, kde je aj povinne zdravotne poistená alebo sa nepretržite zdržiava po dobu dlhšiu ako šesť mesiacov z iných dôvodov ako z dôvodov zárobkovej činnosti v cudzine, kde je aj povinne zdravotne poistená. V prípade súbehu zárobkovej činnosti v Slovenskej republike a v členskom štáte však inštitút vylúčenia z povinného zdravotného poistenia sa však tento inštitút bude používať v súlade s nariadením EHS č. 1408/71. Na preukázanie povinného zdravotného poistenia z dôvodu nepretržitého pobytu v cudzine však nestačí preukázať pripoistenie liečebných nákladov v komerčnej poisťovni, ale je povinnosť preukázať zdravotné poistenie v príslušnej inštitúcii v cudzine. Vylúčenie z účasti na základnom poistení znamená, že osoba nemá nárok na zdravotnú starostlivosť poskytovanú na základe základného poistenia a náklady za ňu si v prípade jej poskytnutia v zdravotníckom zariadení v Slovenskej republike musí uhradiť sama. 
Ak však osoba  vykonáva zárobkovú činnosť v členskom štáte a je tam povinne zdravotne poistená, zo záväzkov voči Európskej únii vyplýva povinnosť uhradiť náklady za zdravotnú starostlivosť počas jej pobytu v Slovenskej republike. Táto povinnosť sa dáva kancelárii, ktorá náklady uhradí zdravotníckemu zariadeniu v Slovenskej republike po tom, ako jej ich refundovala príslušná inštitúcia v členskom štáte (§ 97).
Vymedzuje sa zárobková činnosť na účely tohto zákona.

K § 6 a 7:
Zachováva sa doterajší okruh platiteľov poistného. 
Vymedzuje sa pojem zamestnanca.
Vymedzuje sa pojem samostatne zárobkovo činnej osoby a spolupracujúcej osoby. Za samostatne zárobkovo činnú osobu, ktorá má živnostenské oprávnenie, sa považuje aj znalec a tlmočník, ktorý nevykonáva túto činnosť pre štátne orgány.  Za samostatne zárobkovo činnú osobu sa však nepovažuje tá samostatne zárobkovo činná osoba, ktorá prerušila prevádzkovanie samostatnej zárobkovej činnosti a je vedená v evidencii úradu práce ako nezamestnaná osoba, pretože má naďalej živnostenské oprávnenie, ktoré nezrušila. Za spolupracujúcu osobu sa považuje osoba, ktorá vypomáha samostatne zárobkovo činnej osobe, na základe čoho má  podľa daňových predpisov podiel na príjmoch samostatne zárobkovo činnej osoby.
Ustanovuje sa povinnosť, že platiteľ poistného, od ktorého sa odvodzuje základné poistenie člena rodiny, platí poistné na základné poistenie aj za dobrovoľne nezamestnanú manželku (manžela), ktorá(ý) s ním žije v domácnosti, čím sa doterajšia povinnosť dobrovoľne nezamestnanej manželky platiť poistné prenáša na jej manžela ako živiteľa rodiny. Ak je manželka zamestnaná alebo podniká, naďalej platí poistné jej zamestnávateľ alebo si ho platí sama, ak je samostatne zárobkovo činná osoba; v takom prípade sa nepovažuje za člena rodiny. Ak je člen rodiny nezaopatreným dieťaťom, platí poistné naďalej štát. 
Systémovo a vo väzbe na trvalý pobyt osoby v Slovenskej republike a u osoby, ktorá nemá trvalý pobyt v Slovenskej republike, vo väzbe na výkon zárobkovej činnosti v Slovenskej republike, sa upravuje okruh poistencov, za ktorých platí poistné na základné poistenie štát. Okruh poistencov je postavený na doterajšom základe a rozširuje sa o poistenca, ktorému sa poskytuje peňažná dávka (Sociálna poisťovňa alebo zamestnávateľ) za dobu, po ktorú sa poistencovi poskytuje peňažná dávka nahrádzajúca mzdu (nemocenské, peňažná pomoc v materstve, podpora pri ošetrovaní člena rodiny, vyrovnávací príspevok v tehotenstve a materstve); z okruhu sa vypúšťajú len také skupiny osôb, ktoré nespĺňajú základnú podmienku trvalého pobytu v Slovenskej republike alebo zárobkovej činnosti na území Slovenskej republike. V porovnaní s platnou právnou úpravou ide o utečencov a osoby bez štátnej príslušnosti a o zahraničných študentov na zabezpečenie záväzkov z medzinárodných zmlúv a zahraničných študentov, ktorým bolo priznané postavenie zahraničného Slováka, za ktorých sa budú platiť zo štátneho rozpočtu náklady za zdravotnú starostlivosť z dôvodu, že ide plnenie záväzku, ku ktorému sa zaviazala Slovenská republika a nemožno ho prenášať na systém zdravotného poistenia, a o osoby, ktoré vykonávajú činnosť pre cirkevné, rehoľné a charitatívne spoločenstvo, z dôvodu, že podľa zákona č. 366/1999 Z. z. sa za príjem podliehajúci dani z príjmov, a tým aj vymeriavací základ považuje aj nepeňažný  príjem, ktorý sa následne  oceňuje  cenou   bežne  používanou v mieste a čase plnenia, a to podľa jeho druhu a kvality, prípadne jeho  stavu a  miery opotrebenia,  ak tento  zákon alebo  osobitný predpis neustanovuje inak. V takomto prípade, keďže nepeňažným príjmom je aj hodnota ubytovania, stravovania, ošatenia a pod., nie je dôvod, aby štát nesystémovo platil poistné na zdravotné poistenie za uvedené skupiny osôb, ktoré podľa zákona nemožno považovať za poistencov. Významný počet poistencov, za ktorých poistné na povinné zdravotné poistenie platí štát, tvoria nezaopatrené deti. Nezaopatreným dieťaťom je dieťa do skončenia povinnej  školskej dochádzky, najdlhšie však do dovŕšenia 25 rokov, ak sa sústavne pripravuje na budúce povolanie štúdiom, alebo sa nemôže  sústavne pripravovať na budúce  povolanie alebo byť  zamestnané pre chorobu alebo úraz, alebo pre  dlhodobo  nepriaznivý  zdravotný  stav  je  neschopné  sa sústavne pripravovať na povolanie alebo byť zamestnané. Nezaopatreným dieťaťom je aj dieťa, ktoré  je po skončení  povinnej   školskej  dochádzky  zaradené   do  evidencie nezamestnaných občanov  hľadajúcich zamestnanie a  od skončenia povinnej  školskej   dochádzky  mu  nevznikol   nárok  na  podporu v nezamestnanosti, najdlhšie do 18 rokov jeho veku. Nezaopatreným dieťaťom nie je  dieťa, ktorému vznikol nárok  na  invalidný  dôchodok  alebo  mu  bol  priznaný  sociálny dôchodok,  a  dieťa,  ktoré   sa  sústavne  pripravuje  na  budúce povolanie  štúdiom,  ak  už  skončilo  jedno vysokoškolské štúdium a bol mu priznaný akademický titul.
Novým spôsobom sa ustanovuje sa, že zamestnávateľ nie je platiteľom poistného za zamestnanca vtedy, ak z dôvodu pracovného voľna bez náhrady mzdy tomuto zamestnancovi nevyplatil žiadny príjem zo závislej činnosti alebo vyplatený príjem je nižší ako minimálny vymeriavací základ, z ktorého je povinnosť platiť poistného na základné poistenie. Obdobne sa oslobodzuje zamestnávateľ od povinnosti platiť poistné na zdravotné poistenie aj v prípade, ak zamestnancovi vykázal neospravedlnenú neprítomnosť v práci. Namiesto platiteľa poistného v takomto prípade nastupuje sám zamestnanec, ktorý je povinný odviesť poistné na základné poistenie sám na účet zamestnávateľa.
Novým spôsobom sa ustanovuje povinnosť štátu platiť poistné na základné poistenie len v prípade, že poistenec štátu alebo iná právnická osoba alebo fyzická osoba, ktorá je povinná plniť za poistenca štátu oznamovaciu povinnosť podľa § 13, splnila túto oznamovaciu povinnosť. Umožňuje sa poistencovi štátu, aby výslovným prejavom vôle oslobodil štát od plnenia tejto povinnosti a platil poistné na základné poistenie sám.
Ustanovuje sa povinnosť platiť poistné na zdravotné poistenie za každý kalendárny mesiac a v prípade, že táto povinnosť trvala len po časť kalendárneho mesiaca, aj spôsob  výpočtu poistného na zdravotné poistenie za časť kalendárneho mesiaca.
Ustanovujú sa pravidlá platenia poistného na základné poistenie v prípade súbehu viacerých zárobkových činností  a viacerých dôvodov na platenie poistného na základné poistenie u jedného poistenca. 

K § 8 až 17:
Taxatívne sa vymedzuje plnenie oznamovacej povinnosti poistencov, platiteľov poistného a ďalších fyzických osôb a právnických osôb, ktoré plnia podľa tohto zákona rôzne povinnosti. 
Ustanovuje sa plnenie oznamovacej povinnosti za zamestnanca tým, že sa taxatívne ustanovuje, odkedy sa poistenec považuje za zamestnanca. Odstraňujú sa tým prípadné pochybnosti, odkedy sa poistenec považuje za zamestnanca. Pojem zamestnanca je nepriamo naviazaný na jeho príjmy zo závislej činnosti a funkčné požitky podľa daňových predpisov.
Ustanovuje sa plnenie oznamovacej povinnosti samostatne zárobkovo činnej osoby a spolupracujúcej osoby. 
Novou je oznamovacia povinnosť platiteľa peňažnej dávky, orgánu príslušného na výplatu dôchodku, platiteľa štátnej sociálnej dávky, platiteľa dávky sociálnej pomoci, peňažného príspevku na osobnú asistenciu a peňažného príspevku za opatrovanie osoby s ťažkým zdravotným postihnutím, okresnej vojenskej správy za poistencov, ktorým poskytuje dávky alebo za poistencov, ktorým obmedzil pohyb na slobode. Táto povinnosť sa plní jedenkrát mesačne v súvislosti so začiatkom poskytovania alebo skončením poskytovania príslušnej dávky.
Novou je aj oznamovacia povinnosť 
a)	právnickej osoby alebo fyzickej osoby, ktorým sa nezaopatrené dieťa zverilo do náhradnej výchovy rozhodnutím súdu,
b)	plnoletého nezaopatreného dieťaťa, ktoré nežije v domácnosti s osobou, od ktorej by mohlo odvodiť svoju účasť na základnom poistení,
c)	poistenca, ktorý vybavuje pohreb zomrelého poistenca (oznámenie príslušnej zdravotnej poisťovne). 
Ustanovuje sa, kde a akým spôsobom sa plní oznamovacia povinnosť právnických osôb a fyzických osôb.
Ustanovuje sa, že poistenec štátu plní oznamovaciu povinnosť na osobitnom tlačive, ktoré vydá kancelária po schválení ministerstvom zdravotníctva. Plnenie tejto povinnosti stransparentňuje a zadresňuje platbu štátu tým, že zaväzuje každého poistenca oznámiť v ustanovenej lehote každú skutočnosť, ktorá má vplyv na platbu štátu; ak zdravotná poisťovňa nemôže preukázať splnenie oznamovacej povinnosti, nemôže od štátu požadovať platbu poistného za poistenca štátu (§ 6 ods. 8). V prípade, že došlo k neoprávnenej platbe štátu za poistenca, ktorý napr. neoznámil vôbec alebo oznámil po uplynutí ustanovenej lehoty, že napr. prerušil štúdium na vysokej škole, má zdravotná poisťovňa povinnosť vymáhať od poistenca, ktorý nesplnil oznamovaciu povinnosť, uhradené poistné na zdravotné poistenie [§ 57 ods. 1 písm. c) bod 2.].  Za nesplnenie tejto povinnosti sa ustanovuje osobitná výška pokuty (§ 36 ods. 2). Súčasne zdravotná poisťovňa je povinná  vykonať korekciu počtu poistencov štátu nadväzne na oznamovaciu povinnosť [(§ 16 ods.1 písm. a)], za ktorých požadovala zálohu na poistné na zdravotné poistenie od štátu.  
Ukladá sa príslušnej zdravotnej poisťovni vydať pri prvom plnení oznamovacej povinnosti preukaz poistenca a v súvislosti so zavedením tzv. rodinného typu poistenia aj povinnosť uviesť na ňom základné identifikačné údaje člena rodiny. Na žiadosť poistenca je oprávnený lekár, s ktorým poistenec uzavrel dohodu o poskytovaní zdravotnej starostlivosti (praktický lekár pre dospelých, praktický lekár pre deti a dorast a gynekológ), zaznamenať na preukaze poistenca aj závažné údaje o zdravotnom stave poistenca (krvná skupina) a najmä zákaz odoberania orgánov poistenca a člena jeho rodiny a pod.
Taxatívne sa ustanovujú osobné údaje, ktoré slúžia na jednoznačnú identifikáciu poistenca a člena jeho rodiny.
Ustanovuje sa, že oznamovacia povinnosť poistenca štátu alebo za poistenca štátu sa plní v rozsahu, forme a štruktúre, ktoré určí kancelária, a vydá všeobecne záväzným právnym predpisom na návrh kancelárie ministerstvo zdravotníctva.
Ustanovuje sa povinnosť zdravotnej poisťovne a kancelárie oznamovať si vzájomne uvedené údaje.

K § 18
Ustanovuje sa výška poistného na základné poistenie, ktorú platia jednotliví platitelia poistného percentuálnou výškou z vymeriavacieho základu.  U všetkých platiteľov poistného sa ustanovuje 10 % výška poistného na základné poistenie, s výnimkou zamestnanca a zamestnávateľa, u ktorých sa táto výška prerozdeľuje v pomere 2,8 % a 7,2 %. Toto prerozdelenie sa však nevzťahuje na zamestnanca, ktorému zamestnávateľ poskytol pracovné voľno bez náhrady mzdy alebo vykázal neospravedlnenú neprítomnosť v práci a jeho vymeriavací základ nedosiahol minimálnu mzdu alebo jej časť.
Výška 10 % určená pre poistné na základné poistenie, ktorá sa včleňuje do systému základného poistenia, plne pokryje náklady na zdravotnú starostlivosť, ktorá sa v súčasnosti poskytuje na základe zdravotného poistenia a je krytá plnou úhradou príslušnej zdravotnej poisťovne, t. j. zahrnie primárnu ambulantnú zdravotnú starostlivosť s výnimkou nevyhnutnej a neodkladnej zdravotnej starostlivosti poskytnutej v cudzine a periodických a následných preventívnych prehliadok poskytovaných v rámci závodnej preventívnej zdravotnej starostlivosti, sekundárnu ambulantnú zdravotnú starostlivosť, následnú zdravotnú starostlivosť, ústavnú zdravotnú starostlivosť vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok, lieky a zdravotnícke pomôcky v súčasnom rozsahu. Percentuálne prerozdelenie platieb medzi zamestnanca a zamestnávateľa zodpovedá súčasnému pomeru prerozdelenia platieb medzi zamestnancom a zamestnávateľom.

K § 19:
Ustanovuje minimálna výška vymeriavacieho základu a maximálna výška vymeriavacieho základu zamestnanca, zamestnávateľa, samostatne zárobkovo činnej osoby, spolupracujúcej osoby, dobrovoľne nezamestnaného poistenca a zamestnanca, ktorému zamestnávateľ poskytol pracovné voľno bez náhrady mzdy alebo mal neospravedlnenú neprítomnosť v práci vo výške minimálnej mzdy, čím sa zabezpečuje prispôsobovanie vymeriavacieho základu rastu minimálnej mzdy bez potreby novelizovať príslušné ustanovenia zákona. Výška vymeriavacieho základu, od ktorého odvodzuje svoju platbu Národný úrad práce, štát a poistenec štátu, ktorý oslobodil štát od platenia poistného na základné poistenie, sa odkazuje na zákon o štátnom rozpočte na príslušný kalendárny rok.
Maximálna výška vymeriavacieho základu sa ustanovuje z každej zárobkovej činnosti najviac na sedemnásobok minimálnej mzdy, t. j. na 34 440 Sk (4 920 x 7), ak sa v iných ustanoveniach zákona neustanovuje inak, čím sa rozumie odchýlka na určenie vymeriavacieho základu v prípade viacerých zárobkových činností zamestnanca (§ 20 ods. 2) a v prípade súbehu zárobkovej činnosti zamestnanca a podnikania (§ 21 ods. 4).

K § 20 a 24:
Ustanovuje sa vymeriavací základ zamestnanca. Zjednodušuje sa jeho určenie tým, že ak má zamestnanec príjem zo zárobkovej činnosti (príjem zo závislej činnosti, funkčné požitky alebo iné ustanovené príjmy), je tento príjem vymeriavacím základom pre platenie poistného na základné poistenie. Za vymeriavací základ za považujú aj ďalšie taxatívne vymenované náhrady tohto príjmu (náhrada príjmu) a príjem po skončení zamestnania z dôvodu, že sa považuje za príjem zo zárobkovej činnosti zamestnanca.
Upravuje sa postup v prípade, že ak zamestnávateľ poskytol zamestnancovi pracovné voľno bez náhrady mzdy alebo vykázal neospravedlnenú neprítomnosť a vymeriavací základ nedosahuje výšku minimálnej mzdy alebo jej časti, zamestnanec je povinný odviesť poistné na účet zamestnávateľa, aby tento poistné na základné poistenie ako súčet poistného za zamestnávateľa a za zamestnanca odviedol v úhrne príslušnej zdravotnej poisťovni.
Ustanovuje sa zásada, že ak má zamestnanec príjem z viacerých zárobkových činností zamestnanca u viacerých zamestnávateľov, platí sa poistné na základné poistenie maximálne zo sedemnásobku minimálnej mzdy. Poistné na základné poistenie sa postupne platí u zamestnávateľa, ktorý vypláca najvyšší príjem k zamestnávateľovi s nižším príjmom. Pri rovnosti príjmov sa poistné na základné poistenie platí z príjmu u zamestnávateľa, u ktorého sa stal zamestnancom skôr. Skutočnosť, že zamestnanec má viacero zárobkových činností, musí oznámiť každému zamestnávateľovi, aby druhý prípade tretí zamestnávateľ vedel, z akého zostatku príjmu, ktorý je vymeriavacím základom, má odviesť poistné na základné poistenie.
S prihliadnutím na odchýlky v odmeňovaní niektorých skupín zamestnancov osobitne sa vymedzuje vymeriavací základ zamestnanca zahraničnej služby, ústavného činiteľa (osoba uvedená v osobitnom predpise), člena rady pre vysielanie, člena štatutárneho orgánu, doktoranda a osoby vo väzbe a výkone trestu odňatia slobody.
Ustanovuje sa vymeriavací základ v prípade, ak zamestnávateľ poskytol zamestnancovi pracovné voľno bez náhrady mzdy alebo neospravedlnil neprítomnosť zamestnanca v práci. Podľa súčasnej právnej úpravy sa poistné na zdravotné poistenie neplatí vôbec. Navrhované znenie ustanovuje povinnosť zamestnanca platiť poistné na zdravotné poistenie sám, pretože skutočnosť, že nemá príjem zo zárobkovej činnosti, spôsobil sám - požiadal o pracovné voľno bez náhrady mzdy alebo mal „absenciu“. 
Ustanovujú sa príjmy, ktoré nie sú vymeriavacím základom napriek tomu, že ide o príjmy zamestnanca zo zárobkovej činnosti, pretože nesúvisia bezprostredne so zárobkovou činnosťou zamestnanca.
Spresňuje sa vymedzenie rozhodujúceho obdobia, z ktorého sa zisťuje vymeriavací základ zamestnanca. 

K § 21, 22 a 24:
Ustanovuje sa vymeriavací základ samostatne zárobkovo činnej osoby a spolupracujúcej osoby, ktorým je polovica pomernej časti dane z príjmu z podnikania a z inej samostatnej zárobkovej činnosti, u spolupracujúcej osoby príjem z podielu na spoločne dosiahnutých príjmoch vypomáhajúcich osôb v rozhodujúcom období, ktorým je predchádzajúci kalendárny rok.
Ustanovuje sa vymeriavací základ samostatne zárobkovo činnej osoby a spolupracujúcej osoby, ktorá vykonáva samostatnú zárobkovú činnosť alebo činnosť spolupracujúcej osoby a súčasne je zamestnancom a(lebo) poberateľom starobného dôchodku alebo invalidného dôchodku alebo poberateľom týchto dôchodkov z výsluhového zabezpečenia. Táto skupina sa zvýhodňuje tým, že platí poistné na základné poistenie z podnikania len vtedy, ak polovica pomernej časti základu dane z podnikania je vyššia ako minimálna mzda.
Odchylne sa ustanovuje vymeriavací základ samostatne zárobkovo činnej osoby, ktorá sa rozhodla pre zdaňovanie a platenie tzv. paušálnej dane v prvom roku, v nasledujúcom roku resp. v ďalších rokoch, v ktorých platí paušálnu daň a v roku, v ktorom už nie je platiteľom paušálnej dane. Ustanovuje sa vymeriavací základ aj v prípade, ak samostatne zárobkovo činná osoba poruší podmienky pre platenie paušálnej daň a podľa daňových predpisov je povinná vysporiadať daňovú povinnosť. 

K § 23 a 24:
Ustanovuje vymeriavací základ dobrovoľne nezamestnaného poistenca. 
Vymeriavací základ dobrovoľne nezamestnaného poistenca tvoria príjmy z kapitálového majetku a príjmy z prenájmu. 
Ak je dobrovoľne nezamestnaným poistencom poberateľ dôchodku z cudziny (okrem dôchodcu z Českej republiky a z členského štátu), vymeriavacím základom je dôchodok. 
Ak dobrovoľne nezamestnaný  poistenec nemá vlastný príjem, platí poistné na základné poistenie z minimálnej mzdy.
Určuje sa rozhodujúce obdobie, ktorým je predchádzajúci kalendárny rok.

K § 25 až 34:
Definuje sa povinnosť platiť poistné na základné poistenie po celú  dobu trvania účasti na základnom poistení s výnimkou doby, po ktorú je osoba vyňatá z účasti na základnom zdravotnom poistení. Vyjadrením tejto zásady sa zabezpečuje, aby osoba, ktorá je už zdravotne poistená v cudzine, nemala povinnosť platiť poistné na základné poistenie duplicitne. Túto dobu je osoba s trvalým pobytom na území Slovenskej republiky, ktorá je zárobkovo činná v cudzine, preukázať. Oslobodenie od platenia poistného sa vzťahuje v takom prípade aj na člena rodiny tejto osoby, ak je člen rodiny v cudzine súčasne zdravotne poistený.  Povinnosť platiť poistné na základné poistenie nie je len v takom prípade, ak osoba preukáže, že ona a prípadne aj členovia jej rodiny, sú poistení v príslušnej inštitúcii v cudzine. 
Ustanovuje sa povinnosť zamestnávateľa platiť, odvádzať a vykazovať poistné na základné poistenie za zamestnanca a za zamestnávateľa. Zamestnávateľ neplatí, ale vykazuje vymeriavací základ zamestnanca aj vtedy, ak sa poistné na základné poistenie z tohto vymeriavacieho základu neplatí z dôvodu, že  celý vymeriavací základ alebo jeho časť presahuje sumu maximálneho vymeriavacieho základu, t. j. sedemnásobku minimálnej mzdy.
V záujme prehľadnosti vykazovania príjmov sa ustanovuje  rozsah údajov, ktoré v súvislosti s vykonávaním základného poistenie je povinný zamestnávateľ vykazovať príslušnej zdravotnej poisťovni.
Ustanovuje sa povinnosť samostatne zárobkovo činnej osoby vypočítavať a odvádzať poistné na základné poistenie príslušnej zdravotnej poisťovni za seba  a za spolupracujúcu osobu.
Poistné na základné poistenie samostatne zárobkovo činnej osoby a spolupracujúcej osoby sa platí zálohovo až do preukázania príjmu z podnikania v rozhodujúcom období (rok 2002 a následne ďalšie roky ako rozhodujúce obdobia), čo znamená, že samostatne zárobkovo činná osoba platí preddavky na poistné na zdravotné poistenie až do 30. júna 2003. Ak sa preukáže, že zálohová platba poistného na základné poistenie za rok 2002 bola nižšia ako polovica pomernej časti základu dane, samostatne zárobkovo činná osoba (aj za spolupracujúcu osobu) je povinná doplatiť tento rozdiel na poistnom najneskoršie do 31. mája 2003. Ak sa preukáže, že zálohová platba poistného na základné poistenie za rok 2002 bola vyššia ako polovica pomernej časti základu dane, preplatok na poistnom na základné poistenie sa môže po dohode s príslušnou zdravotnou poisťovňou použiť na úhradu budúceho poistného od 1. júla 2003. Za kalendárny mesiac, od ktorého sa tento preplatok považuje za úhradu budúceho poistného na základné poistenie, sa považuje júl. 
Ustanovuje sa povinnosť dobrovoľne nezamestnaného poistenca vypočítavať a  odvádzať poistné na základné poistenie. 
Poistné na základné poistenie dobrovoľne nezamestnaného poistenca sa platí zálohovo až do preukázania vlastného príjmu v rozhodujúcom období (rok 2002 a následne ďalšie roky ako rozhodujúce obdobia) obdobne ako u samostatne zárobkovo činnej osoby. 
Ustanovuje sa povinnosť Národného úradu práce odvádzať a vykazovať príslušnej zdravotnej poisťovni poistné na základné poistenie za poistencov, ktorým poskytuje podporu v nezamestnanosti a lehota na plnenie tejto povinnosti na ôsmy deň po uplynutí príslušného kalendárneho mesiaca. Národný úrad práce platí poistné na základné poistenie aj vtedy, ak je poistenec práceneschopný, ale neposkytuje sa mu peňažná dávka.
Ustanovuje sa povinnosť štátu platiť poistné na základné poistenie za poistenca štátu. 
Úprava podrobností o platení a zúčtovaní poistného na základné poistenie, ktoré platí Národný úrad práce a štát, sa odkazuje na všeobecne záväzný právny predpis, ktorý vydá ministerstvo zdravotníctva po dohode s ministerstvom financií. 
Ustanovuje sa postup zdravotnej poisťovne v prípade, ak platiteľ poistného neodvedie poistné na základné poistenie včas alebo v správnej výške.
Určuje sa povinnosť platiť poistné na základné poistenie za každý kalendárny mesiac príslušnej zdravotnej poisťovni. 
Ustanovuje sa deň splatnosti poistného na základné poistenie. 
V prípade platenia poistného na základné poistenie bezhotovostným prevodom zachováva sa súčasná právna úprava, podľa ktorej sa za deň platby sa považuje deň, v ktorom sa platba pripísala na účet príslušnej zdravotnej poisťovne. 
Umožňuje sa zdravotnej poisťovni za podmienok ustanoveným zákonom povoliť platiteľovi poistného splácať toto dlžné poistné na základné poistenie a dlžné sankcie (poplatok z omeškania, pokuta). 
V prípade vzniku preplatku na poistnom na základné poistenie je príslušná zdravotná poisťovňa v ustanovenej lehote povinná tento preplatok vrátiť. Ak má však voči platiteľovi poistného pohľadávku umožňuje sa jej po dohode medzi platiteľom poistného tento preplatok na poistnom použiť na zápočet pohľadávky príslušnej zdravotnej poisťovne alebo na úhradu budúceho poistného. Právo na vrátenie poistného na základné poistenie má aj zamestnávateľ a zamestnanec, ak sa poistné zaplatilo z vyššieho vymeriavacieho základu ako zo sedemnásobku minimálnej mzdy.
Upravuje sa premlčanie poistného na základné poistenie a premlčacia lehota na vymáhanie práva vymáhať poistné na tri roky. Ponecháva sa nepremlčateľnosť práva v prípade nesplnenia oznamovacej povinnosti.

K § 35 a 36:
Ustanovujú sa sankcie za porušenie alebo nesplnenie povinností platiteľa poistného, poistenca a právnickej osoby a fyzickej osoby, ktoré nesplnili oznamovaciu povinnosť podľa § 8 až 16. Upúšťa sa od prirážky k poistnému na základné poistenie a poplatku za nesplnenie oznamovacej povinnosti. 
Zjednocuje sa výška poplatku z omeškania na jednotnú hranicu - 0,1 % a upúšťa sa od poplatku z omeškania vo výške 0,2 %. Ustanovuje sa horná hranica poplatku z omeškania, ktorá nesmie prevýšiť trojnásobok sumy predpísaného poistného na základné poistenie.
Pre prípad odpúšťania poplatku z omeškania sa ako protikorupčné opatrenie zavádza možnosť odpustiť tento poplatok len z dôvodu preukázanej druhotnej platobnej neschopnosti platiteľa poistného, ktorú musí tento platiteľ preukázať priamo vo svojom účtovníctve; ak účtuje v sústave jednoduchého účtovníctva, v  denníku príjmov a výdajov a v pokladničnej knihe, ak  účtuje v sústave podvojného účtovníctva, v zúčtovacích výkazoch, z ktorých je zrejmé, že má pohľadávky voči svojim dlžníkom.
Porušovanie povinností ustanovených týmto zákonom sa rieši možnosťou uložiť pokutu. Kritériami pre určenie výšky pokuty je diferenciácia výšky pokuty v závislosti od druhu porušenia konkrétnej povinnosti, závažnosti porušenia alebo opätovného nesplnenia povinnosti a v závislosti od toho, či povinnosť porušil platiteľ poistného alebo poistenec.
Ustanovuje sa zásada, že ak sa predpísal poplatok z omeškania, nie je možné za to isté porušenie uložiť aj pokutu.
Sankcie sa ukladajú rozhodnutiami, ktoré nahrádzajú doterajšie platobné výmery, ak sú vyššie ako 100 Sk. Platia sa na účet príslušnej zdravotnej poisťovne.

K § 37 a 38:
Ustanovujú sa práva a povinnosti poistenca. 
Obmedzuje sa právo výberu zdravotnej poisťovne len na dva termíny v kalendárnom roku. Pre člena rodiny sa právo výberu obmedzuje len na zdravotnú poisťovňu, v ktorej je poistený „živiteľ rodiny“ a pre „povinného“ poistenca Spoločnej zdravotnej poisťovne sa obmedzuje právo výberu len na spoločnú zdravotnú poisťovňu. Pre poistenca vo väzbe a výkone trestu odňatia slobody sa obmedzuje toto právo počas výkonu väzby a trestu odňatia slobody.
Obmedzuje sa právo poistenca, ktorý sa pri poskytovaní zdravotnej starostlivosti nepreukáže preukazom poistenca a tzv. liekovou knižkou, na poskytnutie nevyhnutnej a neodkladnej zdravotnej starostlivosti.
Zavádza sa nová povinnosť, ktorá ukladá poistencovi dať si zapísať predpis lieku a zdravotníckej pomôcky, výdaj lieku a zdravotníckej pomôcky do dokladu, ktorý mu vydá príslušná zdravotná poisťovňa (tzv. „lieková knižka“) a oznámiť bezodkladne stratu, zničenie a poškodenie liekovej knižky príslušnej zdravotnej poisťovni, ktorá mu vydá náhradný doklad. Novou povinnosťou je aj povinnosť podrobiť sa kontrole poskytovanej zdravotnej starostlivosti a zniesť kontrolu používania zdravotníckej pomôcky, najmä finančne náročnej ako sú napr. elektrické vozíky a mechanické vozíky, glukometre a pod.

K § 39:
Ustanovujú sa práva a povinnosti platiteľa poistného. 
Novou povinnosťou zamestnávateľa je povinnosť vykazovať v štruktúre a forme, ktorú určí kancelária, za každého zamestnanca okrem doterajších údajov aj vymeriavací základ každého zamestnanca, čo je nevyhnutné na vedenie osobných účtov poistenca (§ 58). 

K § 40 až 47:
Ustanovuje sa, že základné poistenie vykonávajú všetky dosiaľ zriadené zdravotné poisťovne, t. j. Všeobecná zdravotná poisťovňa, Spoločná zdravotná poisťovňa a Chemická zdravotná poisťovňa Apollo, Združená zdravotná poisťovňa Sidéria-Istota a Vzájomná zdravotná poisťovňa Dôvera ako rezortné poisťovne. Základné poistenie môžu vykonávať aj iné zdravotné poisťovne zriadené podľa tohto zákona, ak splnia ustanovené podmienky.
Všeobecná zdravotná poisťovňa a Spoločná zdravotná poisťovňa sa definujú ako verejnoprávne inštitúcie a štát garantuje ich 100 %-nú platobnú schopnosť.  Rezortné poisťovne sú právnické osoby, ktoré sa zapisujú do obchodného registra a štát sa môže podieľať na zabezpečení ich platobnej schopnosti.
Spoločná poisťovňa je zdravotná poisťovňa, preto nie je dôvod riešiť jej postavenie inak ako ostatných zdravotných poisťovní a v osobitnom právnom predpise. Pre jej existenciu sa zachováva odchýlka uvedená v osobitnom právnom predpise, t. j. povinné vykonávanie zdravotného poistenia pre ustanovené skupiny poistencov. 
Zachováva sa doterajší počet poistencov (300 000) potrebný pre existenciu rezortnej poisťovne. 
Sprísňujú sa podmienky pre zriadenie novej rezortnej poisťovne. V prípade zriadenia rezortnej poisťovne viacerými zriaďovateľmi ustanovenú kauciu vo výške 10 miliónov Sk vkladajú spoločne všetci zriaďovatelia.
Ustanovuje sa, že zriaďovateľom rezortnej poisťovne môže byť len bezúhonná osoba. Bezúhonnosť sa definuje na účely tohto zákona.

K § 48 až 54:
Podrobne sa upravuje postup zrušenia rezortnej poisťovne s likvidáciou a bez likvidácie, aby sa zamedzilo problémom, ktoré sa už vyskytli pri likvidácii. Fáza likvidácie sa v plnom rozsahu ponecháva na likvidátora, ktorého menuje a odvoláva minister zdravotníctva. Likvidátorovi sa jasne vymedzujú jednotlivé kroky a postupy. 
Zabezpečuje sa kontinuita prechodu poistencov do novej zdravotnej poisťovne a financovanie zdravotníckych zariadení. Definuje sa spôsob prechodu poistencov, pohľadávok a záväzkov do novej zdravotnej poisťovne a definícia majetku a záväzkov, ktoré ostanú v zrušenej rezortnej poisťovni ako predmet likvidácie.
Neumožňuje sa vyhlásenie konkurzu, pretože jeho simulované vyhlásenie na všetky rezortné poisťovne môže súčasne vyvolať zánik financovania systému zdravotného poistenia.
Majetok zrušenej zdravotnej poisťovne slúži na úplné alebo pomerné uspokojenie ostatných záväzkov voči veriteľom; ak nepostačuje, záväzky sa uhrádzajú zo zdrojov štátneho rozpočtu alebo z iných účelovo určených zdrojov.

K § 55:
Zavádza sa nový inštitút nútenej správy v prípade, ak zdravotná poisťovňa opakovane porušuje ustanovenia tohto zákona o hospodárení a financovaní základného poistenia, o prerozdeľovaní poistného na základné poistenie a o financovaní zdravotnej starostlivosti podľa jednotlivých druhov zdravotnej starostlivosti vymedzeným týchto zákonom alebo na návrh štátneho dozoru. Podrobne sa upravujú jednotlivé kroky počas nútenej správy. Ustanovuje sa, že správca si môže na výkon nútenej správy pribrať ďalšie fyzické osoby, ak spĺňajú podmienky uvedené v tomto ustanovení. Na výkon nútenej správy uzatvára správca s pribranými osobami zmluvný vzťah.

K § 56 až 58:
Ustanovujú sa úlohy zdravotnej poisťovne a taxatívne sa vymedzujú povinnosti zdravotnej poisťovne. Taxatívne vymedzenie celého rozsahu povinností je potrebné na to, aby zdravotné poisťovne, ktoré väčšinu týchto úloh a povinností plnia aj v súčasnosti, jasne vedeli, ktoré úlohy a povinnosti a v akých termínoch majú plniť. 
Novou povinnosťou je povinnosť zdravotnej poisťovne viesť osobný účet poistenca a poskytovať v ustanovenej lehote poistencovi na požiadanie výpis z tohto účtu a v prípade zmeny zdravotnej poisťovne údaje v elektronickej podobe aj tejto zdravotnej poisťovni. Cieľom zavedenia osobného účtu je realizácia práva poistenca na informácie o tom, či sa plní za neho povinnosť platiť poistné na zdravotné poistenie a predovšetkým, aké  sú náklady na jeho zdravotnú starostlivosť. Povinnosťou zdravotnej poisťovne je osobné účty poistenca viesť od 1. januára 2004 (Čl. VI - účinnosť).

K § 59:
Ustanovuje sa, že podmienkou úhrady zdravotnej starostlivosti je zmluva o poskytovaní a úhrade zdravotnej starostlivosti uzavretá v súlade so všeobecne záväzným právnym predpisom vydaným na základe výsledkov dohodovacieho konania len na tie druhy zdravotnej starostlivosti, ktoré je zdravotnícke zariadenie oprávnené poskytovať. Ustanovuje sa podmienka, že zdravotná poisťovňa môže uzavrieť zmluvu len so zdravotníckym zariadením, ktoré je v sieti zdravotníckych zariadení. Ustanovujú sa podmienky tejto úhrady a možnosť úhrady nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť aj inému než zdravotníckemu zariadeniu alebo ďalšiemu zariadeniu v zdravotníctve, ktoré poskytuje poistencovi výkony súvisiace so zabezpečovaním starostlivosti o poistencov, ktoré predchádzajú poskytnutiu zdravotnej starostlivosti (napr. genetické pracoviská) alebo nadväzujú na zdravotnú starostlivosť poskytovanú zdravotníckym zariadením (napr. očná optika) ako aj právnickej osobe alebo fyzickej osobe, ktorá preukáže vlastníctvo pohľadávky.
Sprísňujú sa podmienky pre poskytnutie preddavku na zdravotnú starostlivosť tým, že sa poskytuje vtedy, ak priemerné trojmesačné náklady zdravotníckeho zariadenia poskytujúceho ambulantnú alebo ústavnú zdravotnú starostlivosť prevýšili 140 000 Sk. Zdravotná poisťovňa ďalší preddavok neposkytne, ak ho zdravotnícke zariadenie nezúčtuje v ustanovenej lehote alebo ak sa ho výslovne vzdá.
Ustanovuje sa povinnosť zdravotnej poisťovne uhradiť náklady za zdravotnú starostlivosť aj nezmluvnému zdravotníckemu zariadeniu v prípade poskytnutia nevyhnutnej a neodkladnej zdravotnej starostlivosti.
Ustanovuje sa možnosť zdravotníckeho zariadenia uplatniť voči príslušnej zdravotnej poisťovni poplatok z omeškania za nedodržania povinnosti.

K § 60:
Ustanovuje sa postup zdravotnej poisťovne pri úhrade nákladov v zdravotníckom zariadení v cudzine, ak s jej poskytnutím vyslovila súhlas vopred. Ustanovujú sa podmienky, kedy s poskytnutím zdravotnej starostlivosti v cudzine môže vysloviť súhlas.
Ustanovuje sa povinnosť zdravotnej poisťovne uhrádzať náklady za zdravotnú starostlivosť, s poskytnutím ktorej vyslovila predchádzajúci súhlas, a poskytla sa v zdravotníckom zariadení v členskom štáte, prostredníctvom kancelárie v dvojmesačnej lehote po doručení žiadosti kancelárie o úhradu.

K § 61až 67:
Ustanovuje sa, že zdravotná poisťovňa vykonáva svoju činnosť samosprávnymi orgánmi a výkonnými orgánmi.
Samosprávnymi orgánmi sú správna rada a dozorná rada, pre ktoré sa ustanovujú pravidlá ich fungovania. Dôležitosť kontroly využívania verejných financií sa premieta do verejného hlasovania samosprávnych orgánov. Členstvo sa však stáva čestné a člen má nárok len na úhradu nákladov spojených s výkonom funkcie.
V zložení samosprávnych orgánov sa zachováva doterajšie tripartitné fungovanie zástupcov štátu, zástupcov poistencov a zástupcov zamestnávateľov.
Ustanovuje sa v súlade so zásadou používanou v Európskej únii, že zástupcovia štátu v samosprávnom orgáne musia byť poistencami príslušnej zdravotnej poisťovne.
Upravuje sa zánik členstva v samosprávnom orgáne rozšírením dôvodov zániku o opakované hlasovanie za prijatie rozhodnutia, ktoré je v rozpore s týmto zákonom alebo iným všeobecne záväzným právnym predpisom. 
Rozširuje sa rozsah rozhodovacích oprávnení správnej rady o súhlas s postúpením pohľadávky.
Rozširuje sa rozsah rozhodovacích oprávnení dozornej rady  o kontrolu dodržiavania tohto zákona a iných všeobecne záväzných právnych predpisov správnou radou.
V prípade výkonných orgánov sa zachováva ich doterajšia organizačná štruktúra na čele s generálnym riaditeľom zdravotnej poisťovne (v prípade všeobecnej poisťovne bol dosiaľ na čele riaditeľ) a riaditeľom pobočky zdravotnej poisťovne.
Ustanovuje sa povinnosť správnej rady odvolať generálneho riaditeľa okrem doterajších dôvodov aj v prípade porušovania povinností alebo zákazov ustanovených týmto zákonom alebo inými všeobecne záväznými právnymi predpismi.
Generálny riaditeľ nie je povinný vykonať rozhodnutia správnej rady, ktoré sú v rozpore s týmto zákonom a inými všeobecne záväznými právnymi predpismi.

K § 68:
Rozširuje sa možnosť vykonávať náhradný výkon oprávnení správnej rady na všetky zdravotné poisťovne. Ustanovuje sa možnosť náhradného výkonu oprávnení správnej rady v prípadoch uvedených v zákone, t. j. že správna rada zdravotnej poisťovne nebola zvolená alebo správna rada nerokovala na návrh orgánu štátneho dozoru.
Náhradný výkon oprávnení správnej rady vykonáva ministerstvo zdravotníctva.

K § 69 až 72:
Vymedzujú sa pravidlá  hospodárenia a financovania zdravotnej poisťovne. Upúšťa sa od tzv. fondového hospodárenia v povinnom zdravotnom poistení  (základné poistenie a doplnkové poistenie), čím sa zabezpečuje sprehľadnenie finančných tokov v zdravotnej poisťovni a šetria finančné prostriedky, ktoré sa vynakladali na poplatky za vedenie množstva bankových účtov. Ustanovuje sa, že finančné prostriedky zdravotného poistenia, s výnimkou finančných prostriedkov určených na správu zdravotnej poisťovne, sú verejné finančné prostriedky. Finančné prostriedky na správu sú majetkom zdravotnej poisťovne.
Zakazuje sa zdravotnej poisťovni podnikať s finančnými prostriedkami, ktoré získala na základe povinného zdravotného poistenia.
Ustanovuje sa povinnosť uložiť všetky finančné prostriedky zdravotnej poisťovne v jednej banke so sídlom v Slovenskej republike a viesť ich na osobitnom účte s oddelenou evidenciou finančných prostriedkov základného poistenia, finančných prostriedkov doplnkového poistenia, finančných prostriedkov zo zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia a finančných prostriedkov na celú správu zdravotnej poisťovne. 
Ustanovuje sa, že nákladmi zdravotnej poisťovne na zdravotnú starostlivosť je len úhrada zdravotnej starostlivosti uvedenej v Liečebnom poriadku a zdravotnej starostlivosti pri náhlom ochorení, úraze alebo život ohrozujúcom stave v cudzine do výšky nákladov spojených s poskytnutím takejto zdravotnej starostlivosti v Slovenskej republike. Všetky ostatné náklady sú nákladmi na správu zdravotnej poisťovne.
Upravuje sa tvorba finančných prostriedkov na správu zdravotnej poisťovne, ktorá nahrádza súčasný správny fond. Pretože nie je možné dôsledne rozlíšiť, aká časť finančných prostriedkov sa používa na správu základného poistenia a na správu doplnkového poistenia aj z dôvodu, že majetok i zamestnanci sa  budú súbežne používať na plnenie úloh v základnom poistení a na plnenie úloh v doplnkovom  poistení, ustanovuje sa zásada spoločných finančných prostriedkov na správu celého systému povinného zdravotného poistenia s určením maximálnej výšky tvorby týchto finančných prostriedkov.
Taxatívne sa vymedzujú zdroje zdravotnej poisťovne v základnom poistení a určuje sa spôsob ich použitia. 
Osobitne sa určujú zdroje Všeobecnej zdravotnej poisťovne z prostriedkov štátneho rozpočtu na úhradu nákladov za zdravotnú starostlivosť za osoby, ktoré nevedia preukázať trvalý pobyt na území Slovenskej republiky (bezdomovci) a za osoby, ktoré nie sú poistencami podľa tohto zákona, pretože nespĺňajú podmienku trvalého pobytu alebo zárobkovej činnosti na území Slovenskej republiky (utečenci, osoby bez štátnej príslušnosti, väzni, zahraniční študenti a pod.) z dôvodu, že ide o záväzok Slovenskej republiky, nie systému zdravotného poistenia (§ 62 ods. 2 a 4).
Zavádza sa povinnosť predkladať vyrovnaný návrh poistného rozpočtu, ročnú účtovnú závierku a správu o hospodárení na nasledujúci kalendárny rok pre všetky zdravotné poisťovne ministerstvu zdravotníctva a ministerstvu financií  a kancelárii na účely spracovania súhrnnej správy z návrhov poistných rozpočtov zdravotných poisťovní a súhrnnej správy zo správ o hospodárení. 

K § 73 až § 84:
Zavádza sa nový inštitút doplnkového poistenia, ktorý je súčasťou systému povinného zdravotného poistenia a pre ktorý platia ustanovenia týkajúce sa základného poistenia. Poistenec nemá možnosť zvoliť si, či chce byť doplnkovo zdravotne poistený. 
Doplnkové poistenie vykonávajú len zdravotné poisťovne. 
Pre poistné na doplnkové poistenie a jeho výšku platia rovnaké zásady ako pre poistné na základné poistenie. 
Ustanovuje sa výška poistného na doplnkové poistenie, ktorú platia jednotliví platitelia poistného percentuálnou výškou z vymeriavacieho základu.  U všetkých platiteľov poistného sa ustanovuje 4 % výška poistného na základné poistenie, s výnimkou zamestnanca a zamestnávateľa, u ktorých sa táto výška prerozdeľuje v pomere 1,2 % a 2,8 %. Toto prerozdelenie sa však nevzťahuje na zamestnanca, ktorému zamestnávateľ poskytol pracovné voľno bez náhrady mzdy alebo vykázal neospravedlnenú neprítomnosť v práci a jeho vymeriavací základ nedosahuje minimálnu mzdu alebo jej časť.
Na účely zníženia výšky spoluúčasti poistenca a zamestnávateľa na úhrade  za zdravotnú starostlivosť poskytovanú na základe doplnkového poistenia si môže poistenec a zamestnávateľ v prospech svojho zamestnanca dohodnúť s príslušnou zdravotnou poisťovňou zvýšenú platbu poistného nad rámec poistného na doplnkové poistenie, čo sa realizuje zmluvou o rozšírení doplnkového poistenia.
Platitelia poistného a poistenci plnia v doplnkovom poistení súbežne aj povinnosti, ktoré majú v základnom poistení, t. j. vypočítavajú, odvádzajú a vykazujú toto poistné príslušnej zdravotnej poisťovni.  
Systém doplnkového poistenia je osobitným systémom povinného zdravotného poistenia, ktorý je nezávislý na systéme základného poistenia; vzájomne sa neprekrýva ani rozsah zdravotnej starostlivosti poskytovanej na základe základného poistenia s rozsahom zdravotnej starostlivosti poskytovanej na základe doplnkového poistenia. Rozdelenie systému povinného zdravotného poistenia na dva systémy nevyžaduje novelu Liečebného poriadku. Zo systému doplnkového poistenia sa bude uhrádzať len tá časť zdravotnej starostlivosti, ktorú dnes spoločne uhrádza príslušná zdravotná poisťovňa a poistenec alebo príslušná zdravotná poisťovňa a zamestnávateľ. 
Z doplnkového poistenia sa poistencovi uhradia náklady za zdravotnú starostlivosť poskytnutú na základe doplnkového poistenia v Slovenskej republike. 
Z doplnkového poistenia sa poistencovi uhradia aj náklady na zdravotnú starostlivosť pri náhlom ochorení alebo život ohrozujúcom stave v cudzine do výšky nákladov spojených s poskytnutím takejto zdravotnej starostlivosti v Slovenskej republike, čím sa preberá rozsah úhrady v doterajšom rozsahu. Ak však k poskytnutiu tejto zdravotnej starostlivosti došlo v členskom štáte, príslušná zdravotná poisťovňa  je povinná poukázať na účet úradu celú sumu úhrady a od poistenca vymáhať rozdiel medzi celkovou úhradou a výškou nákladov spojených s poskytnutím tejto zdravotnej starostlivosti v Slovenskej republike, ak poistenec neuzavrel s príslušnou zdravotnou poisťovňou zmluvu o rozšírení doplnkového poistenia. Úrad ako styčný orgán poukáže túto úhradu od príslušnej zdravotnej poisťovne príslušnej inštitúcii členského štátu.  
Taxatívne sa vymedzujú zdroje zdravotnej poisťovne v doplnkovom poistení a určuje sa spôsob ich použitia. 
Zdroje získané z poistného na doplnkové poistenie vstupujú do prerozdelenia obdobne ako zdroje  získané z poistného na základné poistenie, pretože tieto zdroje sú súčasťou systému povinného zdravotného poistenia.
Zdravotná poisťovňa môže podnikať len s príjmami získanými zo zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia (nie z príjmov z poistného na doplnkové poistenie) za  podmienky, že táto činnosť neohrozí plnenie záväzkov vyplývajúcich zo zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia. Ustanovuje sa povinnosť zdravotnej poisťovne použiť zisk len na úhradu zdravotnej starostlivosti poskytovanej na základe zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia.
Ustanovuje sa povinnosť zdravotnej poisťovne vytvoriť rezervy na zabezpečenie plnenia záväzkov zo zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia a overiť predpis poistného zo zmlúv o rozšírení doplnkového poistenia zodpovedným aktuárom. 

K § 85 až 87:
Ustanovuje sa, že zdravotná poisťovňa je povinná vykonávať kontrolu hospodárenia a kontrolu poskytnutej zdravotnej starostlivosti. Táto kontrola sa člení na kontrolu platiteľov poistného, kontrolu zdravotníckych zariadení a kontrolu poistenca zameranú na dodržiavanie povinnosti dať si zapísať predpis lieku a zdravotníckej pomôcky do tzv. liekovej knižky a ak používa zdravotnícku pomôcku, aj kontrolu jej používania.
Určuje sa predmet a rozsah kontroly hospodárenia a možnosť vykonávať ju len osobitne určenými zamestnancami (kontrolný zamestnanec a revízny zamestnanec). Spresňuje sa vykonávanie kontrolnej činnosti vo vzťahu k platiteľom poistného a k zdravotníckemu zariadeniu. 
Ustanovujú sa povinnosti platiteľa poistného a zdravotníckeho zariadenia predkladať a oznamovať kontrolnému zamestnancovi a revíznemu zamestnancovi uvedené dokumenty a skutočnosti a vytvárať pre kontrolu vhodné podmienky.
Ustanovuje sa možnosť uložiť zdravotníckemu zariadeniu sankcie za každé jednotlivé nesplnenie povinnosti alebo porušenie povinnosti alebo za nekvalitné a  nehospodárne poskytnutie zdravotnej starostlivosti.

K § 88 až 93:
Upravuje sa správa pohľadávok zdravotnej poisťovne v obdobnom režime ako správa pohľadávok štátu, keďže ide o verejné financie.
Ustanovuje sa, že jedným zo spôsobov vymáhania pohľadávky je exekúcia alebo výkon rozhodnutia podľa Občianskeho súdneho poriadku. Ustanovuje sa, že právoplatné rozhodnutie sa považuje aj za exekučný príkaz príslušnej zdravotnej poisťovne, ktorým možno vykonať exekúciu priamo, čo môže zásadným spôsobom urýchliť zo strany zdravotných poisťovní vymáhanie pohľadávok.
Zdravotná poisťovňa ako správca pohľadávky môže svoj záväzok voči zdravotníckemu zariadeniu po vzájomnej dohode s ním započítať. 
Upravuje sa možnosť postúpiť pohľadávku a odpísať pohľadávku, ak sa naplnia podmienky ustanovené v zákone. Súhlas na postúpenie pohľadávky môže dať len správna rada.
Jedným zo spôsobov vymáhania pohľadávky je aj uplatňovanie nárokov voči platiteľom poistného v konkurze a vyrovnaní. Podrobne sa upravuje tento postup voči platiteľom v konkurze a vyrovnaní.

K § 94:
Zakazuje sa zdravotným poisťovniam vystaviť zmenku, prijať zmenku alebo ručiť zmenkou. Obdobný zákaz sa vzťahuje aj na narábanie so šekom.

K § 95 až 106:
Pôsobenie viacerých zdravotných poisťovní ako jedna z charakteristických čŕt pluralitného systému zdravotného poistenia prináša so sebou aj viaceré problémy a riziká. Celá organizácia zdravotného poistenia sa realizuje cez viac článkov, čo prináša so sebou vyššie náklady pre zdravotnícke zariadenia ako aj pre zdravotné poisťovne, ale i komplikovanejšie vzťahy vo vnútri systému. 
Pôsobenie viacerých zdravotných poisťovní a  ich nezávislé budovanie prinieslo so sebou vytvorenie nekompatibilných informačných systémov, ktoré komplikujú, neraz i vylučujú možnosť integrovaného vyhodnocovania informácií o hospodárení a výsledkoch činnosti jednotlivých zdravotných poisťovní. Táto skutočnosť sťažuje, neraz aj znemožňuje objektívne vyhodnocovanie parametrov, na ktorých je postavená nielen činnosť zdravotných poisťovní, zdravotníckych zariadení, ale aj rozhodovanie štátnej správy. Je i jednou z hlavných príčin nedostatkov v činnosti orgánov štátneho dozoru, ktorý má takto prístup iba k neporovnateľným informáciám až po uplynutí určitého obdobia a nedisponuje možnosťou získavať a vyhodnocovať informácie, ktoré by mohli mať aj preventívny charakter a účinok.
Zriaďuje sa Kancelária zdravotných poisťovní ako právnická osoba, ktorej členmi sú všetky zdravotné poisťovne, so sídlom v Bratislave na plnenie spoločných úloh všetkých zdravotných poisťovní a plnenie úloh styčného orgánu vo vzťahu k orgánom štátnej správy a príslušným inštitúciám v členských štátoch.
Kanceláriu financujú všetky zdravotné poisťovne z príspevku na výkon činností spoločného záujmu, ktorého maximálna výška sa obmedzuje 2,5 % z finančných prostriedkov na správu zdravotnej poisťovne. Ak kancelária plní záväzky štátu súvisiace s plnením záväzkov Slovenskej republiky z medzinárodných zmlúv (§ 97 ods. 2), splnenie týchto záväzkov sa financuje z prostriedkov návratnej finančnej výpomoci. 
Kancelária  plní celý rad vymedzených úloh vo vzťahu k Európskej únii, ktorá vyžaduje, aby tieto úlohy plnil jeden styčný orgán. Nie je možné, aby tieto úlohy plnili zdravotné poisťovne jednotlivo. Ide predovšetkým o zabezpečenie refundácie nákladov za zdravotnú starostlivosť v cudzine pri náhlom ochorení, úraze alebo život ohrozujúcom stave poistenca v členskom štáte. 
K splneniu tejto povinnosti sa rezort zdravotníctva zaviazal aj v prístupovom procese v kapitole - voľný pohyb osôb a v niektorých medzinárodných zmluvách, ktoré pravdepodobne nadobudnú účinnosť ešte pred vstupom Slovenskej republiky do Európskej únie (Rakúska republika, Luxemburské veľkovojvodstvo). 
Kancelária bude styčným orgánom aj pre zdravotnícke zariadenia v Slovenskej republike, ktoré poskytnú zdravotnú starostlivosť osobe poistenej v príslušnej inštitúcii v členskom štáte a pre ktoré bude v ich mene požadovať od príslušnej inštitúcie v členskom štáte úhradu nákladov (refundáciu) za takto poskytnutú zdravotnú starostlivosť. Úrad však nebude plniť túto úlohu pre zdravotnícke zariadenia, ktoré poskytli zdravotnú starostlivosť osobe, ktorá nie je poistená v členskom štáte. Túto úlohu musia zdravotnícke zariadenia naďalej plniť samé.
Ak sa táto zdravotná starostlivosť poskytla mimo členského štátu, poistenec si náklady tejto zdravotnej starostlivosti uhrádza sám nad rámec nákladov spojených s poskytnutím takejto zdravotnej starostlivosti v Slovenskej republike tak ako dosiaľ.
Kancelária bude povinná uhradiť príslušnej inštitúcii v členskom štáte aj náklady za zdravotnú starostlivosť poskytnutú poberateľovi dôchodku z dôchodkového zabezpečenia Slovenskej republiky a členovi jeho rodiny, ak budú trvale žiť v členskom štáte EÚ a ich zdravotné poistenie bude vykonávať príslušná inštitúcia v členskom štáte.
Na kanceláriu ako nezávislú inštitúciu sa presúva aj funkcia správcu účtu prerozdeľovania, čím sa odstraňujú pochybnosti o prerozdeľovaní poistného na povinné zdravotné poistenie Všeobecnou zdravotnou poisťovňou.
Na kanceláriu sa presúva správa účtu prerozdeľovania poistného na povinné zdravotné poistenie. Doterajší 100 % princíp prerozdeľovania sa mení na 85 %, čo znamená že do prerozdeľovania vstupuje 85 % vybraného poistného na zdravotné poistenie.
Správa účtu prerozdelenia sa legitimuje ako správa oprávnená vymáhať plnenie povinností zákonným spôsobom. Náklady vedenia fondu prerozdeľovania sa uhrádzajú z úrokov  osobitného účtu po schválení dozorným orgánom.
Ustanovuje sa povinnosť zdravotných poisťovní plniť oznamovaciu povinnosť v ustanovenom rozsahu správcovi účtu prerozdelenia. 
Upravuje sa oprávnenie správcu fondu účtu prerozdelenia predpísať zdravotnej poisťovni, ktorá včas nepreviedla finančné prostriedky na účet prerozdelenia, poplatok z omeškania..
Ustanovuje sa povinnosť správcu účtu prerozdelenia upraviť dva mesiace po skončení kalendárneho štvrťroka celkovú sumu prerozdelenia na základe opakovaného prerozdelenia.
Ustanovuje sa povinnosť kancelárie zostavovať súhrnnú správu z poistných rozpočtov povinného zdravotného poistenia zdravotných poisťovní  a súhrnnú správu zo správ o hospodárení  zdravotných poisťovní a predkladať ich ministerstvu zdravotníctva a ministerstvu financií. Súhrnný rozpočet by mal obsahovať nielen objektivizáciu celkových zdrojov v systéme povinného zdravotného poistenia, ale najmä strategické rozhodnutie o rozmiestení týchto  finančných zdrojov do jednotlivých sektorov poskytovanej zdravotnej starostlivosti v súlade so sektorovým členením a všeobecne záväzným právnym predpisom vydaným na základe záverov dohodovacieho konania, ktoré je obzvlášť nutné pri chronickom nedostatku zdrojov limitovaných  sadzbami poistného na základné poistenie a na doplnkové poistenie. Vytvára sa priestor pre zostavenie súhrnnej správy z poistných rozpočtov nielen na základe poistných rozpočtov zdravotných poisťovní, ale aj na základe objektivizovaných podkladov od zdravotníckych zariadení. 
Ustanovuje sa povinnosť kancelárie byť gestorom dohodovacieho konania ako nového inštitútu, výsledkom ktorého je príprava návrhu cien jednotlivých sektorov zdravotnej starostlivosti ako podklad pre vydanie cenového výmeru ministerstvom financií a určenie úhrad za jednotlivé sektory zdravotnej starostlivosti v súlade so sektorovým financovaním (financovanie zdravotnej starostlivosti podľa jednotlivých sektorov). Prax potvrdila potrebu zriadenia inštitútu dohodovacieho konania, pretože v systéme permanentného nedostatku finančných zdrojov a v podmienkach regulácie zdravotnej starostlivosti vzniká veľa trecích plôch, ktoré je možné riešiť iba dohodou zainteresovaných subjektov, ktorými sú na jednej strane zdravotné poisťovne a na druhej strane zdravotnícke zariadenia. 
Účastníkmi dohodovacieho konania s rozhodujúcim hlasom sú len zdravotné poisťovne, kancelária a zástupcovia zdravotníckych zariadení. Ministerstvo zdravotníctva a ministerstvo financií má v dohodovacom konaní poradný hlas.
Pravidlá dohodovacieho konania sa upravujú tak, aby aj v prípade, ak sa účastníci dohodovacieho konania nedohodnú ani v opakovanom dohodovacom konaní, nevznikla patová situácia. Ak sa účastníci dohodovacieho konania dohodnú, závery v súlade s pravidlami sektorového členenia sa musia premietnuť do rámcovej zmluvy, na základe ktorej vydá ministerstvo zdravotníctva všeobecne záväzný právny predpis, ak je v súlade so všeobecne záväznými právnymi predpismi a verejným záujmom. Ak sa účastníci dohodovacieho konania nedohodnú ani v opakovanom dohodovacom konaní, v takom prípade ministerstvo zdravotníctva vydá všeobecne záväzný právny predpis bez rámcovej zmluvy, v ktorom upraví výšku úhrady na jednotlivé sektory zdravotnej starostlivosti, ktoré sa stanú pre účastníkov dohodovacieho konania záväzné. Ustanovuje sa zásada, že do vydania nového všeobecne záväzného právneho predpisu zostáva v platnosti spôsob a výška úhrady určená na predchádzajúce obdobie.
Úprava podrobností dohodovacieho konania sa ponecháva na rokovací poriadok, ktorý vydá kancelária.

K § 107 až 109:
Vymedzuje sa pôsobnosť ministerstva zdravotníctva.
Vymedzuje sa pôsobnosť orgánov štátneho dozoru ministerstva zdravotníctva a ministerstva financií v systéme povinného zdravotného poistenia ako dôležitého kontrolného mechanizmu nad zdravotnými poisťovňami a  kanceláriou. Obmedzuje sa možnosť orgánu štátneho dozoru ministerstva financií vstupovať do informačného systému zdravotnej poisťovne a požadovať informácie, ktorých súčasťou je aj informácia o zdravotnom stave poistenca a informácia o zdravotnej starostlivosti, ktorá sa poistencovi poskytla. Dôvodom pre obmedzenie rozsahu vykonávaného štátneho dozoru pre ministerstvo financií je skutočnosť, že štátny dozor v tomto prípade môže vykonávať len zamestnanec ministerstva zdravotníctva s medicínskym vzdelaním, čo je v súlade s inými všeobecne záväznými právnymi predpismi v oblasti zdravotníctva, ktoré umožňujú narábať s týmito informáciami len zdravotníckemu pracovníkovi.. 
Ustanovujú sa sankcie, ktoré môže uložiť ministerstvo zdravotníctva a ministerstvo financií zdravotnej poisťovni a kancelárii za porušenie alebo nesplnenie povinností ustanovených týmto zákonom.

K § 110:
Zavádza sa inštitút zmluvného pripoistenia, na základe ktorého sa uhrádzajú náklady na zdravotnú starostlivosť, ktorá sa neuhrádza na základe povinného zdravotného poistenia a niektoré druhy zdravotnej starostlivosti uvedené v § 33  a 34  Liečebného poriadku. Zmluvné pripoistenie je nepovinným zdravotným poistením, ktoré sa umožňuje vykonávať zdravotným poisťovniam a komerčným poisťovniam.  Poistencovi sa umožňuje, aby sa zmluvne pripoistil na uvedené druhy zdravotnej starostlivosti.

K § 111:
Upravuje sa postup zdravotnej poisťovne pri vymáhaní náhrady vynaložených nákladov za zdravotnú starostlivosť poskytnutú poistencovi voči právnickým osobám a fyzickým osobám, ktoré svojím konaním spôsobili úraz alebo iné poškodenie zdravia. 

K § 112 až 130:
Upravujú sa pravidlá osobitného konania vo veciach zdravotného poistenia. V tomto konaní sa upúšťa sa od používania všeobecných predpisov o správnom konaní. 
 
K § 131:
Upravuje sa povinnosť zachovávať mlčanlivosť pre zamestnancov zdravotnej poisťovne a členov jej samosprávneho orgánu pre zamestnancov kancelárie a členov jej samosprávnych orgánov. 
Ustanovuje sa výnimka pre túto povinnosť, ak ide využitie všeobecných informácií pri vedeckej činnosti, publikačnej činnosti alebo pedagogickej činnosti, zverejnenie informácií o platiteľovi poistného, ktorý skrátil poistné na zdravotné poistenie alebo neodviedol toto poistné, zverejnenie informácií o zdravotníckom zariadení, ktoré porušilo zásady hospodárneho a efektívneho predpisovania liekov a zdravotníckych pomôcok, pri ďalšom vzdelávaní zdravotníckych pracovníkov podľa osobitného predpisu a pri plnení úloh štátnej správy a samosprávy na úseku zdravotníctva, a zverejnenie informácií o porušovaní ustanovení toho zákona zdravotnou poisťovňou.
Zverejnením informácií o zdravotníckom zariadení, ktoré porušilo zásady hospodárneho a efektívneho predpisovania liekov a zdravotníckych pomôcok  sa rozumie len použitie týchto informácií v procese ďalšieho vzdelávania zdravotníckych pracovníkov napr. na Slovenskej postgraduálnej akadémii medicíny a pri plnení úloh štátnej správy a samosprávy na úseku zdravotníctva, t. j. napr. na rôznych seminároch a pracovných poradách, ktoré organizuje štátny okresný (krajský) lekár alebo lekár samosprávneho kraja pre zdravotníckych pracovníkov. Zdravotná poisťovňa môže tieto informácie využiť tiež len v prípade účasti na uvedených aktivitách zdravotníckych pracovníkov.

K § 132:
Upravuje sa počítanie lehôt.
 
K § 133 a 144 ods. 1:
Pri prevádzkovaní informačného systému sa zdôrazňuje jeho vzájomná kompatibilita medzi zdravotnými poisťovňami, kanceláriou, ministerstvom zdravotníctva a zdravotníckymi zariadeniami. Vzhľadom na to, že informačné systémy niektorých zdravotných poisťovní nepoužívajú rezortné integračné nástroje, t. j. číselníky, klasifikácie, zoznamy a kódy, ktoré nadväzne na štátnu štatistiku zaviedlo ministerstvo zdravotníctva, ukladá sa tým zdravotným poisťovniam, ktoré tieto rezortné integračné nástroje nepoužívajú, na ich zavedenie lehota do 31. decembra 2003. Účelom tejto povinnosti je dosiahnuť v celom systéme povinného zdravotného poistenia také vykazovanie údajov, aby pri ich hodnotení bolo možné získať jednotné údaje na účely ich spracovania a využitia v systéme povinného zdravotného poistenia.
Ustanovuje sa povinnosť viesť informačný systém zdravotnej poisťovne, kancelárie a zdravotníckeho zariadenia tak, aby zabezpečoval realizáciu štátnej zdravotnej politiky a zdravotnej politiky zdravotných poisťovní. Vzhľadom na zvyšovanie nákladov na prevádzkovanie informačných systémov obmedzuje sa možnosť požadovať od zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení zmenu údajov najviac na dva razy ročne.
Upúšťa sa od podmienky zberania a uchovávania informácií o poistencoch po dobu 99 rokov a ustanovuje sa rôzna lehota pre uchovávanie jednotlivých údajov s ohľadom na ich závažnosť.
Zachovávajú sa doterajšie pravidlá používania údajov z informačného systému; povinnosť dodržiavať tieto pravidlá sa však rozširuje aj na zdravotnícke zariadenia.
Vytvára sa priestor pre zavedenie elektronickej identifikácie poistenca a poskytovania zdravotnej starostlivosti (čipová karta).
Umožňuje sa ministerstvu zdravotníctva poveriť jedno zdravotnícke zariadenie zberaním a uchovávaním údajov na účely jednorazových zisťovaní alebo pravidelných zisťovaní, ak zber údajov nezabezpečuje štátna štatistická evidencia alebo rezortné integračné nástroje.
Upúšťa sa od podmienky súhlasu správnej rady na oznamovanie určených štatistických údajov z dôvodov, že túto povinnosť ustanovuje iný všeobecne záväzný právny predpis.
Ustanovuje sa, že zdravotná poisťovňa a kancelária poskytujú spravidla bezplatne administratívnu pomoc príslušnej inštitúcii v členskom štáte.
Umožňuje sa, aby zdravotná poisťovňa a kancelária poskytovali za úhradu informácie na základe žiadosti iných fyzických osôb a právnických osôb.

K § 134 a 135:
Ustanovuje sa uvedeným orgánom, úradom a osobám povinnosť oznamovať na požiadanie zdravotnej poisťovne uvedené údaje. Účelom zavedenia tejto povinnosti je zabrániť nekontrolovanému úniku právnických osôb z registra platiteľov poistného a úniku finančných zdrojov zo systému povinného zdravotného poistenia pri vymáhaní dlžných súm poistného na základné poistenie, dlžných súm poistného na doplnkové poistenie a poplatkov z omeškania predpísaných právoplatnými rozhodnutiami.
Ustanovuje sa rozsah údajov, ktoré sú zdravotné poisťovne povinné oznamovať automaticky, ak nastane uvedená skutočnosť. Zavádza sa nová povinnosť zdravotnej poisťovne odovzdať v elektronickej podobe novej zdravotnej poisťovni údaje za celú dobu vykonávania základného poistenia. Účelom zavedenia tejto povinnosti je zabezpečiť celý predchádzajúci priebeh poskytovania zdravotnej starostlivosti a zabrániť neopodstatnenému predpisu najmä liekov a zdravotníckych pomôcok.

K § 136:
Zakazuje sa v prechodnom období do 31. marca 2003 nariadiť exekúciu a výkon rozhodnutia na (budúce) poistné na zdravotné poistenie, poplatok z omeškania a pokuty a finančné prostriedky zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení získané z poistného na základné poistenie a z poistného na doplnkové poistenie (povinné zdravotné poistenie), majetok zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení obstaraný z poistného na základné poistenie a z poistného na doplnkové poistenie, bez ktorého zdravotná poisťovňa a zdravotnícke zariadenie nemôžu plniť úlohy podľa tohto zákona a poskytovať zdravotnú starostlivosť, ktorej súčasťou je aj poskytovanie liekov a zdravotníckych pomôcok, pretože tak finančné prostriedky ako aj uvedený majetok slúži na uspokojovanie verejnoprospešných cieľov slúžiacich s ochranou zdravia podľa Článku 40 Ústavy Slovenskej republiky.

K § 137 až 148:
Zabezpečuje sa, aby prechod na novú právnu úpravu bol v priebehu roku 2002 postupný a bezproblémový.
Ustanovuje sa,  že až do 1. januára 2003 zostávajú v platnosti  § 10 až 12, § 15. ods. 2 § 16, § 19, § 49 až 54, § 55 ods. 1 a 2 a § 71a, t. j. ustanovenia, ktoré upravujú okruh platiteľov poistného, oznamovaciu povinnosť, výšku poistného na zdravotné poistenie, doby, po ktorú sa poistné na zdravotné poistenie neplatí, odvod poistného na zdravotné poistenie, vykazovanie a zúčtovanie poistného na zdravotné poistenie, hospodárenie a financovanie zdravotných poisťovní, vedenie účtu prerozdeľovania všeobecnou poisťovňou a vedenie centrálneho registra poistencov ministerstvom zdravotníctva. 
Ustanovuje sa, že poistné na povinné zdravotné poistenie, ktoré sa zaplatí po dni účinnosti tohto zákona sa považuje za preddavok na poistné na povinné zdravotné poistenie podľa tohto zákona.
Obmedzuje sa právo poistenca na výber zdravotnej poisťovne za účelom prechodu na tzv. rodinný typ poistenia.
Ustanovuje sa časový harmonogram finančného krytia zriadenia a prevádzky kancelárie na základe určenia výšky príspevkov všetkých zdravotných poisťovní tak, aby v roku 2002 kancelária postupne začala vykonávať svoju činnosť. Finančné prostriedky poskytnuté kancelárii v roku 2002  zahŕňajú okrem zriaďovacích nákladov aj náklady na prevádzku najviac do výšky 11 % z prostriedkov na správu zdravotných poisťovní. Finančné prostriedky poskytované kancelárii odo dňa účinnosti zákona predstavujú jej prevádzkové náklady v rozmedzí od 2 % do 2,5 % z finančných prostriedkov na správu zdravotnej poisťovne, ktoré predstavujú v súčasnosti cca 40 miliónov Sk pri počte 65 plánovaných zamestnancov kancelárie.
V roku 2002 plní Všeobecná zdravotná poisťovňa funkciu styčného orgánu vo vzťahu k členským štátom.

K § 149:
Zrušuje sa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. v znení neskorších predpisov a zákon č. 280/1997 Z. z. v znení neskorších predpisov .

Čl. II
Definuje sa pojem hospodárneho a efektívneho predpisovania liekov a zdravotníckych pomôcok. 
Ustanovuje sa povinnosť zdravotníckeho zariadenia zapísať do tzv. liekovej knižky predpísanie liekov a zdravotníckych pomôcok.

Čl. III
V súvislosti so zrušením zákona č. 280/1997 Z. z.  sa spresňuje ustanovenie, ktoré upravuje poskytovanie závodnej preventívnej zdravotnej starostlivosti poistencom, ktorí sú povinne zdravotne poistení v Spoločnej poisťovni.
V záujme systémového riešenia úhrad za zdravotnú starostlivosť poskytovanú  na základe zdravotného poistenia vypúšťajú sa z týchto úhrad zdravotné výkony potrebné na účely sociálneho zabezpečenia a posudzovania zdravotnej spôsobilosti nezamestnaných na prácu. Ide o zdravotné výkony, ktorých rozsah nemôže ovplyvniť ani ošetrujúci lekár ani príslušná zdravotná poisťovňa, pretože o ich vykonanie žiada systém sociálneho zabezpečenia a nezamestnanosti a ktoré nesystémovo zaťažujú zdroje zdravotného poistenia. 

Čl. IV
Ustanovuje sa povinnosť Národného úradu práce zisťovať zdravotnú poisťovňu na účely plnenia oznamovacej povinnosti a povinnosti adresne platiť poistné na zdravotné poistenie príslušnej zdravotnej poisťovni za poistenca, ktorému sa poskytuje podpora v nezamestnanosti.

Čl. V
Ustanovuje sa, že z prostriedkov sociálneho fondu sa môže uhrádzať aj poistné na doplnkové postenie.

Článok VI
Ustanovuje sa postupná účinnosť jednotlivých ustanovení zákona, pričom sa v prechodnom období roku 2002 ponechávajú v platnosti niektoré ustanovenia zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. v znení neskorších predpisov týkajúce sa okruhu platiteľov poistného, plnenia oznamovacej povinnosti platiteľmi poistného a poistencami, platenia poistného a jeho odvodu, tvorby a použitia jednotlivých fondov zdravotných poisťovní a prerozdeľovania poistného.
Ustanovenia, ktoré upravujú miesto člena rodiny a jeho nároky zo systému povinného zdravotného poistenia, ktorý má trvalý pobyt v členskom štáte, nadobúdajú účinnosť dňom nadobudnutia účinnosti medzinárodnej zmluvy o sociálnom zabezpečení, ktorú  Slovenská republika uzavrela podľa predpisov platných v Európskej únii (pripravuje sa zmluva s Rakúskou republikou a Luxemburským veľkovojvodstvom), v ostatných prípadoch až dňom prijatia Slovenskej republiky za člena Európskej únie. Obdobne dňom vstupu do Európskej únie nadobúda účinnosť aj povinnosť príslušnej zdravotnej poisťovne prostredníctvom kancelárie uhrádzať za poistenca náklady na zdravotnú starostlivosť pri náhlom ochorení, úraze alebo život ohrozujúcom stave, ku ktorému došlo v členskom štáte. skráteného  týždenného pracovného času