Informácia o priebehu a výsledkoch zasadnutia Európskej rady
v Bruseli v dňoch 20.-21.3.2003

V dňoch 20. a 21. marca 2003 sa v Bruseli uskutočnilo jarné zasadnutie Európskej rady. Oficiálnu delegáciu Slovenskej republiky na zasadnutí Európskej rady viedol predseda vlády Slovenskej republiky Mikuláš Dzurinda, delegáciu ďalej tvorili podpredseda vlády a minister financií Ivan Mikloš a minister zahraničných vecí Eduard Kukan. Cieľom summitu bolo prijať rozhodnutia o nasmerovaní ďalšieho rozvoja Európskej únie v ekonomickej, sociálnej a environmentálnej oblasti tak, aby sa vytvorili čo najlepšie predpoklady pre dosiahnutie ambiciózneho cieľa tzv. Lisabonskej stratégie – t.j. pretvoriť európsku ekonomiku na najkonkurencieschopnejšiu a najdynamickejšiu ekonomiku sveta, založenú na vedomostiach, schopnú udržateľného ekonomického rastu, ekonomiku s vysokou mierou zamestnanosti, kvalitnými pracovnými príležitosťami a súčasne väčšou sociálnou súdržnosťou.

Tento nový strategický zámer Európskej únie pre súčasné desaťročie bol stanovený na zasadnutí Európskej rady v Lisabone v marci 2000 a orientuje európsky ekonomický priestor do roku 2010 na dosiahnutie nasledujúcich cieľov:
•	prechod k ekonomike a spoločnosti založenej na vedomostiach (proces štrukturálnej reformy a dokončenie budovania vnútorného trhu),
•	modernizáciu európskeho sociálneho modelu, najmä investovaním do ľudí a bojom proti sociálnej izolácii,
•	udržanie zdravého ekonomického prostredia a ekonomického rastu aplikáciou vhodnej makroekonomickej politiky.

Göteborský summit v marci 2001 doplnil do Lisabonského procesu ďalší cieľ zameraný na stratégiu trvalo udržateľného rozvoja vrátane dimenzie životného prostredia.

Barcelonský summit v marci 2002 zhodnotil pokrok dosiahnutý v Lisabonskom procese  a prijal ďalšie konkrétne rozhodnutia o opatrenia na dosiahnutie uvedených cieľov.

Lisabonská stratégia vzhľadom na svoj široký záber predstavuje určitý „dáždnik“ nad mnohými parciálnymi stratégiami a iniciatívami únie v rôznych oblastiach a nadväzuje na procesy a politiky únie začaté v predchádzajúcom období – Európska stratégia zamestnanosti (Luxemburg 1997), makroekonomická reforma (Kolín 1999). Politickým motívom presadzovania Lisabonskej stratégie je zároveň snaha Európskej únie vyrovnať sa v uvedených oblastiach USA a tým sa stať rovnocenným partnerom Spojených štátov v celosvetovom meradle.

Tohtoročný jarný summit Európskej únie v Bruseli predstavoval v poradí už tretie zasadnutie Európskej rady venované ekonomickej, sociálnej a environmentálnej situácii v únii. Stretnutiu predchádzala výmena názorov s prezidentom Európskeho parlamentu Patom Coxom, ktorá sa týkala hlavných tém diskusie (vrátane niektorých obsahových a procedurálnych otázok finančného rámca rozširovania). 

V kontexte prípravy na jarný summit prijal Európsky parlament rezolúciu, v ktorej vyzval Európsku radu implementáciou Lisabonskej stratégie odpovedať na výzvy, ktorým v súčasnosti čelí európska ekonomika. Prijatiu rezolúcie predchádzala diskusia, na ktorej sa zúčastnil i predseda Európskej komisie Romano Prodi, ktorý vyzval členské štáty, aby pri dosahovaní cieľov vytýčených stratégiou ukázali väčšiu politickú vôľu. 

Rokovanie hláv štátov a vlád, ministrov zahraničných vecí a ministrov financií členských štátov Európskej únie, ktorí sa taktiež zišli so svojimi partnermi z pristupujúcich a kandidátskych krajín (stretnutie sa uskutočnilo vo formáte paralelných pracovných obedov predsedov vlád, ministrov zahraničných vecí a ministrov financií), stanovilo na tohtoročnom bruselskom summite štyri hlavné priority v oblasti plnenia cieľov Lisabonskej stratégie:

•	zvyšovanie zamestnanosti a posilnenie sociálnej súdržnosti;
•	podpora inovácie a podnikateľskej sféry;
•	prehlbovanie jednotného trhu;
•	a ochrana životného prostredia. 

V záverečnom dokumente sa konštatuje, že súčasnosti čelí Európska únia, tak ako aj iné časti sveta, spomaľovaniu rastu a vytvárania pracovných miest. Ekonomické neistoty a globálne politické riziká ťažia krátkodobé vyhliadky a spôsobujú oneskorenie ozdravovania. To znamená, že o to viac je podstatné zvyšovať kapacitu rastu jednotlivých ekonomík prostredníctvom zdravých makroekonomických politík a zacielených štrukturálnych reforiem. 

V rámci Lisabonskej agendy, ktorej plnenie vstupuje do štvrtého roka, bol dosiahnutý značný pokrok. Boli dosiahnuté dôležité výsledky napr. v súvislosti s otvorením energetických trhov, vytvorením jednotného neba, aktualizovaním politiky hospodárskej súťaže, spustením integrovaného celoeurópskeho finančného trhu a dohodou o Komunitárnom patente. Od začiatku implementácie Lisabonskej stratégie bolo v členských štátoch Európskej únie vytvorených päť miliónov nových pracovných miest, z ktorých 500.000 v roku 2002, a to aj napriek menej priaznivej ekonomickej klíme, kedy zamestnanosť klesla o 2 milióny ľudí. 

Podpora trvalo udržateľného rastu a vytváranie väčšieho počtu kvalitných pracovných miest musia ostať pevne zakotvené na vrchole agendy únie. Toto je možné uskutočniť presadzovaním makroekonomických politík rastu orientovaných na stabilitu, hospodárske reformy, a rozhodnými krokmi v oblasti zvyšovania zamestnanosti, modernizáciou európskeho sociálneho modelu a implementovaním trvalo udržateľnej stratégie rozvoja, ktorá bola prijatá v Göteborgu. Zároveň, a napriek nedávno zaznamenanému pokroku, musí táto reformná agenda hľadať efektívnejšie riešenia súvisiace so starnúcou populáciou, najmä ak má zabezpečiť dlhodobú udržateľnosť verejných financií. 

Rozširovanie únie zvyšuje potenciál hospodárskeho rozvoja a potenciál pre dosiahnutie lisabonských cieľov. Budúce členské štáty prijímajú reformné opatrenia a začali sa zúčastňovať otvorenej metódy koordinácie. Lisabonská stratégia ponúka spoločné riešenia na spoločné problémy a je podstatným nástrojom podpory procesu rozšírenia a zdieľania najlepšej praxe a skúseností v rámci celej únie. 

Za účelom presadzovania reformy identifikovala Európska rada nasledujúce priority:

•	Zvyšovanie zamestnanosti a sociálna kohézia. V tejto oblasti bol dosiahnutý pokrok, avšak dosiahnutie lisabonského cieľa, ktorý predstavuje 70%-nú zamestnanosť, si vyžiada ďalekosiahlu štrukturálnu reformu zacielenú na plnú zamestnanosť, vyššiu produktivitu a kvalitu práce. Trhy práce EÚ sa musia stať viac začleňujúcimi trhmi, t.j. trhmi s pracovnými príležitosťami dostupnými pre všetkých, a zároveň musia byť schopné prispôsobovať sa ekonomickým podmienkam do väčšej miery. Členské štáty budú musieť podstúpiť podstatnú reformu daní a dávok, posilniť stimuly pre vstup do zamestnania a účasť na trhu práce a zredukovať rozdiely vznikajúce na trhu práce na základe rozlišovania pohlaví. Malo by sa podporiť celoživotné vzdelávanie a užšia spolupráca pri dosahovaní väčšej transparentnosti v oblasti štandardov zručností v rámci celej Európy.

•	Priority v oblasti inovácií a podnikania. Európa má obrovský inovačný potenciál, avšak musí urobiť viac, aby sa nápady premenili na pridanú hodnotu. Skutočné posilnenie interakcie medzi priemyslom a výskumnými inštitúciami leží v srdci realizácie nášho podnikateľského potenciálu. Priemyselný sektor je životaschopným zdrojom rastu a zamestnanosti a bude i naďalej zohrávať dôležitú úlohu v ekonomike založenej na vedomostiach. Je potrebné, aby najmä podniky rozvíjali správne podmienky pre výskum a vývoj, tak aby sa EÚ mohla posunúť k investičnému cieľu výskumu a vývoja, ktorý sa blíži k 3% HDP. Musia sa prijať opatrenia podporujúce trhové vstupy a výstupy podnikateľskej činnosti akéhokoľvek rozsahu, zlepšiť prístup k finančným prostriedkom a know-how, zlepšiť reguláciu a znížiť administratívne zaťaženie. Je potrebné podniknúť kroky s cieľom posilniť podnikateľského ducha medzi mladými ľuďmi. 

•	Spájanie Európy – posilňovanie vnútorného trhu. Dynamický a dobre fungujúci vnútorný trh je základom produktivity a rastu, čo platí ešte viac pre rozšírenú úniu. Je dôležité naďalej otvárať a integrovať európske trhy a zároveň zlepšovať regulačný rámec a zabezpečovať vysokú úroveň ochrany spotrebiteľa. Je potrebné ukončiť reformu nástrojov hospodárskej súťaže v oblasti protimonopolnej politiky, fúzií a kartelov a preskúmať a riešiť problémy trhov, ktoré nefungujú efektívne. Musí sa presadzovať integrácia a väčšia prepojenosť sieťových odvetví, akými sú energetika, doprava a telekomunikácie, pričom je potrebné ukončiť a rozšíriť siete, najmä vo svetle rozšírenia. Je potrebné plne využiť potenciál vnútorného trhu v oblasti služieb a urýchliť implementáciu Akčného plánu pre finančné služby. 

•	Ochrana životného prostredia pre rast a pracovné miesta. Splnenie lisabonských cieľov vyžaduje, aby každý členský štát plne využil svoj potenciál; toto však musí ísť ruka v ruke so zlepšovaním životného prostredia a kvality života. Presadzovanie akčných krokov v oblasti ochrany životného prostredia je teda také dôležité ako kedykoľvek predtým. Toto je významný faktor pre oblasť inovácie a zavádzania nových technológií, čo vedie k rastu a zamestnanosti. Environmentálne ciele budú fungovať ako katalyzátor inovácie a modernizácie kľúčových sektorov, akými sú energetika a doprava a podporia nové investície do čistých technológií efektívnejšie využívajúcich zdroje. 

S cieľom presadzovania týchto priorít Európska rada:

•	stanovila smerovanie Zásad širokej hospodárskej politiky (Broad Economic Policy Guidelines, BEPG) a zrevidovanej Európskej stratégie zamestnanosti, ktoré majú byť prijaté v júni; 
•	vyzvala Komisiu, aby zriadila Európsku pracovnú skupinu pre otázky zamestnanosti, s cieľom pomôcť identifikovať praktické reformy, ktoré môžu mať najpriamejší a okamžitý dopad na realizáciu zrevidovanej Stratégie zamestnanosti členskými štátmi;
•	identifikovala kľúčové reformy trhu práce, ktoré sa majú presadzovať na národnej úrovni;
•	podnikla kroky na posilnenie podpory únie v oblasti vedomostí, inovácie a podnikania, aby sa konkurencieschopnosť dostala do centra záujmu;
•	stanovila termíny do obdobia pred budúcoročným jarným zasadnutím Európskej rady, dokedy sa má dosiahnuť konečná dohoda o ostávajúcich lisabonských reformách v kľúčových oblastiach: železnice, energetické trhy, Jednotné európske nebo, finančné trhy (vrátane ponúk pri preberaní podnikov), trhy verejného obstarávania, informačná spoločnosť, dočasná práca sprostredkovaná pracovnými agentúrami, pravidlá cezhraničného sociálneho zabezpečenia, zdaňovanie v oblasti energetiky, zodpovednosť za environmentálne škody a klimatické zmeny;
•	vo svetle katastrofy vyplývajúcej z havárie tankera Prestige poskytla ucelenú reakciu pre oblasť námornej bezpečnosti;
•	obnovila svoj záväzok podporovať silnejšiu kohéziu v celej únii a udržiavať vodcovskú pozíciu Únie pri podporovaní trvalo udržateľného rozvoja na celom svete.

(Pozn.: Plné znenie rozsiahleho záverečného dokumentu, ktorý pre splnenie stanovených cieľov taktiež formuluje rozhodnutia a konkrétne kroky na nasledujúcich dvanásť mesiacov, sa nachádza na internetovej stránke Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky.)

Európska rada privítala ustanovenie Tripartitného sociálneho summitu pre rast a zamestnanosť (po prvýkrát sa na sformalizovanej báze konal dňa 20.3. t.r.), ktorý zvýraznil dôležitosť úlohy sociálnych partnerov pri ďalšej realizácii Európskeho sociálneho zákonníka a plnení cieľov Lisabonskej stratégie prostredníctvom nedávno prijatého spoločného viacročného pracovného programu.

 Európska rada prijala tiež závery vzťahujúce sa k rozširovaniu Európskej únie (zdôraznená dôležitosť včasných rozhodnutí zo strany Európskeho parlamentu a Rady, aby sa zabezpečilo splnenie stanoveného časového harmonogramu) a k niektorým aktuálnym medzinárodným otázkam - schválila spoločné stanovisko k Iraku, problematike Blízkeho východu, Západného Balkánu, k cyperskej otázke a Severnej Kórei.

Lídri Európskej únie v spoločnom vyhlásení tiež vyjadrili presvedčenie o potrebe posilňovať transatlantické partnerstvo, ktoré ostáva "základnou strategickou prioritou" únie a odhodlanie posilniť spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku.

Výsledný efekt summitu v oblasti kvality a hĺbky očakávanej diskusie o budúcom smerovaní sociálno-ekonomických reforiem Európskej únie do značnej miery ovplyvnila aktuálna medzinárodná situácia, predovšetkým otázka Iraku, ktorej bol v priebehu pracovných rokovaní oproti predpokladanému programu venovaný omnoho väčší priestor.

Predstavitelia vlády Slovenskej republiky na zasadnutí deklarovali, že Slovensko vníma Lisabonskú stratégiu ako dôležitý projekt ekonomickej a sociálnej obnovy a posilňovania Európy. Len ekonomicky silná a prosperujúca Európa, hospodárstvo ktorej je založené na silnom konkurenčnom prostredí a dôslednom využívaní najmodernejších technológií bude schopná zohrávať silnú úlohu v globálnom meradle.

Ocenili, že zasadnutie Európskej rady prijalo ďalšie konkrétne opatrenia (napr. zvyšovanie prepojenosti energetických, telekomunikačných sietí; zlepšenie prístupu k lacnejším finančným zdrojom pre malé a stredné podniky), ktoré sa ako budúcej členskej krajiny dotýkajú bezprostredne aj nás. Slovensko sa už v predvstupovom období zúčastňuje niektorých oblastí Lisabonskej stratégie ako napríklad procesu liberalizácie energetických trhov, železničnej dopravy, pričom dosahuje úroveň porovnateľnú s členskými krajinami. 

Lisabonské ciele sa rozšírením únie nemenia, sú platné aj pre nové členské štáty. Sú výzvou, zároveň však slúžia ako prostriedok na urýchľovanie domácich reforiem (napr. v sociálnej oblasti, zvyšovaní zamestnanosti). Za pozitívum označili, že už teraz boli pri príprave rozhodnutí po prvý krát komplexne brané do úvahy aj ukazovatele dosahované budúcimi členskými krajinami, čím sa Lisabon stáva komplexným programom pre rozšírenú Európsku úniu.

Zo záverov Európskej rady je pre Slovensko jedným z najzaujímavejších bodov potreba zlepšiť na celoeurópskej úrovni využívanie nových vedeckých a technických poznatkov v praxi. Slovensko vníma, že má vo vedeckej a výskumnej oblasti silný potenciál, avšak v čom môže byť Lisabonská stratégia užitočná, je práve zlepšenie uplatňovania týchto poznatkov priamo v priemysle.