Vyhodnotenie medzirezortného pripomienkového konania

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 244/2002 Z. z. o rozhodcovskom konaní v znení zákona č. 521/2005 Z. z.

Spôsob pripomienkového konania		
Počet vznesených pripomienok, z toho zásadných	53 / 5	
Počet vyhodnotených pripomienok	53	
		
Počet akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	27 / 2	
Počet čiastočne akceptovaných pripomienok, z toho zásadných	9 / 0	
Počet neakceptovaných pripomienok, z toho zásadných	17 / 3	
		
Rozporové konanie (s kým, kedy, s akým výsledkom)		
Počet odstránených pripomienok		
Počet neodstránených pripomienok		

Sumarizácia vznesených pripomienok podľa subjektov
Č.	Subjekt	Pripomienky do termínu	Pripomienky po termíne	Nemali pripomienky	Vôbec nezaslali	
1.	Ministerstvo pôdohospodárstva Slovenskej republiky			x		
2.	Ministerstvo výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky			x		
3.	Ministerstvo obrany Slovenskej republiky	5 (5o,0z)				
4.	Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky			x		
5.	Štatistický úrad Slovenskej republiky	3 (3o,0z)				
6.	Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky			x		
7.	Úrad pre normalizáciu, metrológiu a skúšobníctvo Slovenskej republiky			x		
8.	Úrad pre verejné obstarávanie			x		
9.	Úrad priemyselného vlastníctva Slovenskej republiky	4 (4o,0z)				
10.	Správa štátnych hmotných rezerv Slovenskej republiky			x		
11.	Slovenská komora exekútorov				x	
12.	Slovenská únia nezávislého súdnictva				x	
13.	Národná asociácia sudkýň Slovenska 				x	
14.	Generálna prokuratúra Slovenskej republiky	6 (6o,0z)				
15.	Protimonopolný úrad Slovenskej republiky			x		
16.	Republiková únia zamestnávateľov	5 (0o,5z)				
17.	Ministerstvo kultúry Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
18.	Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky			x		
19.	Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny				x	
20.	Centrum pre medzinárodnoprávnu ochranu detí a mládeže				x	
21.	Úrad na ochranu osobných údajov Slovenskej republiky			x		
22.	Ministerstvo školstva Slovenskej republiky			x		
23.	Úrad pre reguláciu sieťových odvetví				x	
24.	Národný bezpečnostný úrad	4 (4o,0z)				
25.	Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky	2 (2o,0z)				
26.	Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
27.	Podpredseda vlády SR pre vedomostnú spoločnosť, európske záležitosti, ľudské práva a menšiny				x	
28.	Slovenská advokátska komora				x	
29.	Okresný súd Bratislava I				x	
30.	Okresný súd Bratislava II				x	
31.	Okresný súd Bratislava III				x	
32.	Okresný súd Bratislava IV				x	
33.	Okresný súd Bratislava V				x	
34.	Okresný súd Malacky				x	
35.	Okresný súd Pezinok				x	
36.	Okresný súd Trnava				x	
37.	Okresný súd Dunajská Streda				x	
38.	Okresný súd Galanta				x	
39.	Okresný súd Senica				x	
40.	Okresný súd Piešťany				x	
41.	Okresný súd Skalica				x	
42.	Okresný súd Trenčín				x	
43.	Okresný súd Bánovce nad Bebravou				x	
44.	Okresný súd Partizánske				x	
45.	Okresný súd Nové Mesto nad Váhom				x	
46.	Okresný súd Považská Bystrica				x	
47.	Okresný súd Prievidza				x	
48.	Okresný súd Nitra				x	
49.	Okresný súd Komárno				x	
50.	Okresný súd Levice				x	
51.	Okresný súd Nové Zámky				x	
52.	Okresný súd Topoľčany				x	
53.	Okresný súd Banská Bystrica				x	
54.	Okresný súd Brezno				x	
55.	Okresný súd Lučenec				x	
56.	Okresný súd Rimavská Sobota				x	
57.	Okresný súd Zvolen				x	
58.	Okresný súd Žiar nad Hronom				x	
59.	Okresný súd Revúca				x	
60.	Okresný súd Žilina				x	
61.	Okresný súd Čadca				x	
62.	Okresný súd Liptovský Mikuláš				x	
63.	Okresný súd Martin				x	
64.	Okresný súd Dolný Kubín				x	
65.	Okresný súd Námestovo				x	
66.	Okresný súd Ružomberok				x	
67.	Okresný súd Prešov				x	
68.	Okresný súd Bardejov				x	
69.	Okresný súd Humenné				x	
70.	Okresný súd Poprad				x	
71.	Okresný súd Stará Ľubovňa				x	
72.	Okresný súd Svidník				x	
73.	Okresný súd Vranov nad Topľou				x	
74.	Okresný súd Kežmarok				x	
75.	Okresný súd Michalovce				x	
76.	Okresný súd Rožňava				x	
77.	Okresný súd Spišská Nová Ves				x	
78.	Okresný súd Trebišov				x	
79.	Špeciálny súd				x	
80.	Najvyšší kontrolný úrad Slovenskej republiky				x	
81.	Konfederácia odborových zväzov Slovenskej republiky	1 (1o,0z)				
82.	Justičná akadémia 				x	
83.	Okresný súd Košice II				x	
84.	Okresný súd Košice-okolie				x	
85.	Zbor väzenskej a justičnej stráže			x		
86.	Jazykovedný ústav Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied				x	
87.	Okresný súd Veľký Krtíš				x	
88.	Odbor aproximácie práva sekcie vládnej legislatívny Úradu vlády SR			x		
89.	Asociácia zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky			x		
90.	Najvyšší súd Slovenskej republiky				x	
91.	Ministerstvo financií Slovenskej republiky	4 (4o,0z)				
92.	Národná banka Slovenska	3 (3o,0z)				
93.	Súdna rada Slovenskej republiky				x	
94.	Legislatívna rada vlády Slovenskej republiky				x	
95.	Európske spotrebiteľské centrum				x	
96.	Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky			x		
97.	Právnická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave				x	
98.	Právnická fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach				x	
99.	Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave				x	
100.	Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici				x	
101.	Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky			x		
102.	Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky			x		
103.	Krajský súd v Prešove				x	
104.	Krajský súd v Žiline				x	
105.	Krajský súd v Trnave				x	
106.	Krajský súd v Trenčíne				x	
107.	Krajský súd v Nitre				x	
108.	Krajský súd v Košiciach	1 (1o,0z)				
109.	Krajský súd v Bratislave				x	
110.	Krajský súd v Banskej Bystrici			x		
111.	Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky			x		
112.	Okresný súd Košice I				x	
113.	Úrad vlády Slovenskej republiky	9 (9o,0z)				
114.	Úrad jadrového dozoru Slovenskej republiky				x	
115.	Notárska komora Slovenskej republiky				x	
116.	Vyšší vojenský súd				x	
117.	Združenie sudcov Slovenska				x	
118.	Verejnosť	4 (4o,0z)				
	SPOLU	53 (48o,5z)	0 (0o,0z)	19	84	

Vyhodnotenie vecných pripomienok je uvedené v tabu¾kovej èasti.

Vysvetlivky  k použitým skratkám v tabu¾ke:	
O – obyèajná	A – akceptovaná	
Z – zásadná	N – neakceptovaná	
	ÈA – èiastoène akceptovaná	

Subjekt	Pripomienka	Typ	Vyh.	Spôsob vyhodnotenia	
MP SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
MVRR SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MO SR	Všeobecne 
Bod A.1 návrhu uznesenia vlády odporúčame upraviť po formálnej stránke, ďalej odporúčame z materiálu vypustiť neaktuálnu doložku zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev a právom Európskej únie (predložená v dvoch rôznych variantoch), súčasne odporúčame v návrhu komuniké  vypustiť z dôvodu nadbytočnosti slovo "dňa".   	O	A	Text primerane upravený.	
MO SR	K bodu 4 § 34 ods. 2 písm. h)
Pred navrhovaným znením § 34 ods. 2 písm. h) odporúčame doplniť na úvod textu chýbajúce úvodzovky. 	O	A	Text primerane upravený.	
MO SR	K bodu 3 k poznámkam pod čiarou k odkazom 13b) a 13c)
V poznámke pod čiarou k odkazu 13c) odporúčame vypustiť slová "o ochrane spotrebiteľa" v súlade s bodom 51 prílohy č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky. 	O	A	Text primerane upravený.	
MO SR	K bodu 1 § 25
V navrhovanom znení § 25 ods. 4 odporúčame odkaz na poznámku pod čiarou č. "9)" nahradiť odkazom na poznámku pod čiarou č. "9a)" z dôvodu zosúladenia s doplnenou poznámkou pod čiarou č. 9a), ako aj z dôvodu, že poznámka pod čiarou k odkazu 9) odkazuje na § 274 písm. h) Občianskeho súdneho poriadku, ktorý bol zrušený; súčasne  odporúčame za slovom "doručenie" vložiť slovo "je", ide o gramatickú úpravu textu. 	O	N	Bezpredmetné.Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
MO SR	K bodu 6 § 45 ods. 1 písm c)
V navrhovanom znení § 45 ods. 1 písm. c) odporúčame slová "ak rozhodcovský rozsudok zaväzuje" upraviť takto: "c) ak rozhodcovský rozsudok zaväzuje", čím dôjde k zladeniu s uvádzacou vetou.	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
MZV SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
ŠÚ SR	Bod 3
zo záveru znenia poznámky pod čiarou k odkazu 13c odporúčame vypustiť slová „o ochrane spotrebiteľa“. 
 
	O	A	Text primerane upravený.	
ŠÚ SR	Bod 1
v §25 ods.4 odporúčame nad slovné spojenie „spotrebiteľských zmlúv“ umiestniť odkaz 9a.	O	A	Text primerane upravený.	
ŠÚ SR	Bod 6
začiatok textu za úvodnou vetou odporúčame upraviť „c) ak.....“. 
 
	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
ÚGKK SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚNMS SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
ÚVO	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚPV SR	Čl. I novelizačný bod 4.
Odporúčame pred citáciu písmena h) vložiť úvodzovky, vypustiť slová "a lehote" a za slovo rozsudku vložiť slová "a poučenie, v akej lehote možno túto žalobu podať". Takáto úprava je potrebná vzhľadom na čl. 4 Legislatívnych pravidiel vlády SR (požiadavka jasnosti a zrozumiteľnosti legislatívneho textu).	O	A	Text primerane upravený.	
ÚPV SR	Čl. I novelizačné body 1., 2., 3. a 6. 
V poznámkach pod čiarou k odkazom 9a), 13a), 13b) a 17a) odporúčame za slová "Občianskeho zákonníka" vložiť slová " v znení neskorších predpisov" v súlade s bodom 49. prílohy č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády SR.	O	A	Text primerane upravený.	
ÚPV SR	Čl. I novelizačný bod 6.
Odporúčame pred citáciu písmena c) vložiť "c)".	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
ÚPV SR	Čl. I novelizačný bod 1.
Odporúčame v § 25 ods. 4 vložiť za slovo "doručenie" slovo "je", ide o gramatickú úpravu.	O	N	Bezpredmetné.Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
SŠHR SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
GP SR	Záver
Predložený návrh zákona je potrebné upraviť aj z hľadiska legislatívno-technického /odkazy sa umiestňujú až za interpunkčné znamienko, chýbajú úvodzovky – na konci dikcie   § 33 ods. 2 a  na začiatku dikcie písmena h) v § 34 ods. 2, na začiatku dikcie § 45 ods. 1 chýba  označenie písmena c), ukončenie vety bodkou chýba na konci citácie v poznámke pod čiarou k odkazu 13b a k odkazu 13c/.	O	A	Text primerane upravený.	
GP SR	K bodu 3
Navrhovanú právnu úpravu § 33 ods. 2 odporúčame formulačne upraviť tak, aby dôsledne rešpektovala princíp zmluvnej voľnosti – k uvedenému pozri pripomienku uplatnenú k bodu 2.  Nemáme námietky voči právnej úprave, ktorá zakazuje rozhodcovskému súdu prisúdiť plnenie na základe spotrebiteľskej zmluvy obsahujúcej neprijateľnú zmluvnú podmienku alebo ktorej predchádzala nekalá obchodná praktika. Uplatnená námietka smeruje proti tomu, že uvedená právna úprava nemá taxatívny charakter a najmä, proti slovnému spojeniu „plnenie zo spotrebiteľskej zmluvy, ktorá je v rozpore s ustanoveniami všeobecne záväzných právnych predpisov, ktoré sú určené na ochranu spotrebiteľa, najmä“.  Táto právna úprava je duplicitná s poslednou vetou platného znenia ustanovenia  § 33 ods. 2, ktorá ustanovuje, že „Nemožno prisúdiť, čo odporuje zákonu alebo ho obchádza, alebo sa prieči dobrým mravom a plnenie, ktoré je nemožné.“ Okrem toho, namietané slovné spojenie toto platné znenie § 33 ods.  2  rozširuje aj na vykonávacie všeobecne záväzné právne predpisy (vyhlášky, výnosy a opatrenia), naviac, na všetky všeobecne záväzné právne predpisy, ktoré sú súčasťou alebo sa stanú súčasťou právneho poriadku Slovenskej republiky ako osobitné predpisy určené na ochranu spotrebiteľa. 
 
Okrem uvedeného, citácia v poznámke pod čiarou k odkazu 13c nie je v súlade s navrhovaným znením § 33 ods. 2. Pojem „nekalé obchodné praktiky“ vymedzujú ustanovenia § 7 až 9 zákona č.  250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa. V prílohe č. 1 tohto zákona je uvedený zoznam iba tých obchodných praktík, ktoré sa za každých okolností považujú za nekalé (pozri § 7 ods. 4 zákona č. 250/2007 Z. z. a názov prílohy č. 1). Preto odporúčame v poznámke pod čiarou k odkazu 13c citáciu „Príloha č. 1 k zákonu č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa.“ nahradiť citáciou  „§ 7 až 9 zákona č.  250/2007  Z. z.“. Citácia v poznámke pod čiarou k odkazu 13c nie je v súlade ani s bodom 44 prílohy č. 2 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky (názov zákona č. 250/2007 Z. z. je už uvedený v poznámke pod čiarou k odkazu 13a). 
	O	ČA	Aplikačná prax potvrdila bezbrehosť rozhodovania rozhodcov a spravidla sa vôbec neprihliadalo na § 52 a § 53 Občianskeho zákonníka a nereflektovalo sa vôbec ani na právne akty ES, najmä na to, že súd je povinný z úradnej moci určiť neprijateľnú zmluvnú podmienku. Nemá význam taxatívne vypočítavať všetky ustanovenia, ktorých cieľom je chrániť spotrebiteľa. Nejde ani o duplicitnú právnu úpravu popri úprave o dobrých mravoch. Stačí poukázať na rozhodnutia ESD, ktoré sú pre členské štáty záväzné a ktoré ukladajú povinnosť prihliadať na neprijateľné zmluvné podmienky v spotrebiteľských zmluvách aj bez návrhu, teda na prvok procesnoprávny. Inštitút dobrých mravov je inšitútom hmotnoprávnym.Zákon nemôže byť natoľko kazuistický, že by postihol všetky rozmanitosti života a necháva sa na aplikačnú prax, ako s nimi vysporiada. Nepochybne má ustanovenie aj výrazne prevenčný charakter. Námietka duplicity nie je opodstatnená, pretože nie vždy a za každých okolností sa tieto pojmy kryjú.  
Predkladateľ dáva do pozornosti Článok 8 smernice Smernica Rady 93/13/EHS z 5. apríla 1993 o nekalých podmienkach v spotrebiteľských zmluvách (Členské štáty môžu prijať alebo si ponechať najprísnejšie opatrenia kompatibilné so zmluvou v oblasti obsiahnutej touto smernicou s cieľom zabezpečenia maximálneho stupňa ochrany spotrebiteľa).  
K citáciam v poznámke pod čiarou: Text primerane upravený.	
GP SR	K bodu 6
Navrhovanú právnu úpravu § 45 ods. 1 písm. c) v časti, ktorá ide nad rámec platnej právnej úpravy tohto ustanovenia, odporúčame formulačne upraviť tak, aby dôsledne rešpektovala princíp zmluvnej voľnosti – k uvedenému pozri pripomienky uplatnené k bodom 2 a 3. Naviac, navrhovaná právna úprava zavádza pojem „nečestná zmluvná podmienka“, v navrhovanej právnej úprave § 33 ods. 2 je použitý pojem „neprijateľná zmluvná podmienka“. Takáto právna úprava nerešpektuje Legislatívne pravidlá vlády Slovenskej republiky, podľa ktorých  zákon musí byť terminologicky presný a jednotný a majú sa v ňom používať rovnaké pojmy a termíny vždy v tom istom význame na označenie rovnakých právnych inštitútov (pozri čl. 4 ods. 2 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky a bod 2 prílohy č. 2 k týmto pravidlám).	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
GP SR	K bodu 1
V navrhovanej právnej úprave § 25 ods. 4 je potrebné slová „náhradné doručenie vylúčené“ nahradiť slovami „náhradné doručenie je vylúčené“. 
 
Poznámka pod čiarou nemá normatívny charakter, nie je súčasťou právneho predpisu, má iba informatívnu hodnotu (pozri bod 22 prílohy č. 22 Legislatívnych pravidiel vlády Slovenskej republiky). Z tohto dôvodu odporúčame  v citácii poznámky pod čiarou k odkazu 9a nahradiť slová „§ 53 ods. 1“ slovami „§ 52 až 60“. Ak však zámerom predkladateľa je ustanoviť povinnosť doručiť rozhodcovský rozsudok do vlastných rúk s vylúčením náhradného doručenia nie v každom spore týkajúcom sa spotrebiteľskej zmluvy,  ale len v prípade, ak predmetom sporu je neprijateľná podmienka ustanovená v  spotrebiteľskej zmluve v zmysle ustanovenia § 53 ods. 1 Občianskeho zákonníka, treba to expressis verbis vyjadriť v dikcii ustanovenia § 25 ods. 4. 
	O	N	Bezpredmetné.Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
GP SR	K bodu 2
Navrhovaná právna úprava § 31 ods. 4 v predloženom znení popiera princíp zmluvnej voľnosti a je v rozpore s dikciou prvej vety ustanovenia § 31 ods. 1, podľa ktorej rozhodcovský súd v spore vzniknutom z obchodnoprávneho vzťahu s medzinárodným prvkom alebo z občianskoprávneho vzťahu s medzinárodným prvkom rozhoduje podľa právneho poriadku, na ktorom sa účastníci rozhodcovského konania dohodli. Ak v súlade s touto právnou úpravou sa účastníci konania dohodnú, že o ich prípadnom spore bude rozhodcovský súd rozhodovať podľa právneho poriadku cudzieho štátu, napríklad štátu, ktorý ani len nie je členským štátom Európskej únie, podľa nášho názoru nemôže rozhodcovský súd bez toho, aby neporušil princíp zmluvnej voľnosti „prihliadať“ na ustanovenia osobitných zákonov Národnej rady Slovenskej republiky, ktoré sú určené na ochranu spotrebiteľa. V zmysle navrhovanej dikcie môže ísť dokonca aj o akékoľvek ustanovenia vzťahujúce sa na ochranu spotrebiteľa, ktoré Národná rada Slovenskej republiky prijme až po uzavretí spotrebiteľskej zmluvy. 
 
So zreteľom na uvedené odporúčame navrhovanú právnu úpravu formulačne upraviť tak, aby dôsledne rešpektovala princíp zmluvnej voľnosti, t.j. priamo v zákone o rozhodcovskom konaní ustanoviť expressis verbis tie pravidlá vzťahujúce sa na ochranu spotrebiteľa, ktoré musí rozhodcovský súd vziať do úvahy pri rozhodovaní o spore medzi účastníkmi rozhodcovského konania (k uvedenému porovnaj napríklad dikciu § 31 ods. 3). Okrem toho, pojem „prihliada“ považujeme za vágny, preto odporúčame používať namiesto slovného spojenia „súd prihliada“ slovné spojenie „súd je viazaný“, prípadne „súd vezme do úvahy“. 
	O	N	Uvedený návrh nijako nebráni tomu, aby v rozhodcovsdkom konaní mohol byť použitý iný právny poriadok. Aj v prípade dohody iného právneho poriadku však zostáva zachová ochrana spotrebiteľa minimálne v rozsahu vnútroštátneho poriadku (viď NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I), Článok 6 Spotrebiteľské zmluvy). 
+ Viď vyššie uvedené odôvodnenia.	
GP SR	K bodu 5
Navrhovanú právnu úpravu § 40 ods. 1 písm. c) odporúčame formulačne upraviť tak, aby dôsledne rešpektovala princíp zmluvnej voľnosti – k uvedenému pozri pripomienky uplatnené k bodom 2 a 3.	O	N	Viď vyššie uvedené odôvodnenie.	
PMÚ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
RUZ	k bodu 2 – zásadná pripomienka.
Navrhované znenie navrhujeme vypustiť 
 
Odôvodnenie: 
Podľa § 31 ods. 2 Zákona je rozhodcovský súd povinný rozhodovať podľa právneho poriadku Slovenskej republiky, ktorý bezpochyby zahŕňa aj ustanovenia určené na ochranu spotrebiteľa. Z praktického hľadiska je preto navrhované doplnenie § 31 Zákona nadbytočné, keďže len opakuje niečo, čo už Zákon zakotvuje.  
	Z	N	Rozpor odstránený. RÚZ ustúpila, netrvá na zásadnej pripomienke.  
Aplikačná prax potvrdila bezbrehosť rozhodovania rozhodcov a spravidla sa vôbec neprihliadalo na § 52 a § 53 Občianskeho zákonníka a nereflektovalo sa vôbec ani na právne akty ES, najmä na to, že súd je povinný z úradnej moci určiť neprijateľnú zmluvnú podmienku. Nemá význam taxatívne vypočítavať všetky ustanovenia, ktorých cieľom je chrániť spotrebiteľa. Nejde ani o duplicitnú právnu úpravu popri úprave o dobrých mravoch. Stačí poukázať na rozhodnutia ESD, ktoré sú pre členské štáty záväzné a ktoré ukladajú povinnosť prihliadať na neprijateľné zmluvné podmienky v spotrebiteľských zmluvách aj bez návrhu, teda na prvok procesnoprávny. Inštitút dobrých mravov je inšitútom hmotnoprávnym.Zákon nemôže byť natoľko kazuistický, že by postihol všetky rozmanitosti života a necháva sa na aplikačnú prax, ako s nimi vysporiada. Nepochybne má ustanovenie aj výrazne prevenčný charakter. Námietka duplicity nie je opodstatnená, pretože nie vždy a za každých okolností sa tieto pojmy kryjú. 	
RUZ	k bodu 3 – zásadná pripomienka
Navrhované znenie navrhujeme vypustiť 
 
Odôvodnenie: 
Ide tu o podobnú situáciu ako v predchádzajúcom bode: § 33 ods. 2, prvá veta, zakotvuje, že "nemožno prisúdiť, čo odporuje zákonu alebo ho obchádza, alebo sa prieči dobrým mravom". Navrhované doplnenie § 33 ods. 2 hovorí len to, že nemožno prisúdiť plnenie, ktoré odporuje zákonu, ibaže so špecifickým zreteľom na spotrebiteľov. Takéto doplnenie Zákona je duplicitné a tým pádom nadbytočné. 
 
Taktiež je potrebné skonštatovať, že v zmysle navrhovanej úpravy by prípadná existencia neprijateľnej zmluvnej podmienky v spotrebiteľskej zmluve znemožnila sa domáhať voči spotrebiteľovi akéhokoľvek plnenia zo spotrebiteľskej zmluvy, aj keď v zmysle príslušných ustanovení  Občianskeho zákonníka je sankcionovaná (absolútnou neplatnosťou) iba konkrétne neprijateľná zmluvná podmienka, nie celá zmluva. Aplikácia takéhoto ustanovenia by znamenala, že veriteľ by sa nemohol domôcť iného plnenia (napr. kúpnej ceny za tovar, istiny úveru) z dôvodu, že spotrebiteľská zmluva by obsahovala neprijateľnú podmienku napr. v súvislosti so sankčným mechanizmom (úroky z omeškania) v spotrebiteľskej zmluve. 
  
	Z	N	Rozpor odstránený. RÚZ ustúpila, netrvá na zásadnej pripomienke. K pripomienke viď odôvodnenia uvedené k predošlým novelizačným bodom.	
RUZ	K bodu 5 - zásadná pripomienka
Navrhované znenie - nové písmeno j) v ods. 1 § 40 navrhujeme vypustiť. 
 
Odôvodnenie: 
Podľa návrhu sa doplňuje dôvod žaloby o zrušenie rozhodcovského rozsudku, a to že pri rozhodovaní boli porušené ustanovenia na ochranu spotrebiteľa. Pod takýto dôvod však bude patriť akýkoľvek dôvod, ak ho spotrebiteľ označí za porušenie jeho práv, i keď rozhodcovský súd objektívne a spravodlivo prihliadal na všetky práva spotrebiteľa a riadne preskúmal všetky predložené dôkazy a v zmysle zákona ich vyhodnotil. 
 
Zákon by mal prihliadať nielen na práva spotrebiteľa, ak boli porušené, ale rovnako tiež na práva veriteľa. Návrhom sa zhorší vymožiteľnosť práva, rozhodcovské konanie sa stane pred stupňom súdneho konania a predĺži sa čas na vydanie právoplatného rozhodnutia. Na súdy pribudne tisíce nových návrhov a budú preťažené ešte viac, než sú teraz. V strednodobom horizonte môžu vzniknúť požiadavky na zvýšenie výdavkov na štátny rozpočet s cieľom skrátiť súdne konanie. Samozrejme bude aj negatívny dopad na podnikateľské prostredie so zvýšenými nákladmi na súdne konanie. Tomuto všetkému mal zabrániť zákon o rozhodcovskom konaní v súčasnom znení a preto zhoršená vymožiteľnosť práva a zvýšenie nákladov na súdne konanie by bolo krokom späť. Ak by bola spoločenská potreba chrániť záujmy spotrebiteľa ešte viac, než ho doteraz chránia zákony SR, možno zákon doplniť špecifickými ustanoveniami, napr. právo účasti spotrebiteľských organizácií na rozhodcovskom konaní na strane spotrebiteľa, dvojinštančnosť rozhodcovského konania, a pod. Pritom treba rovnako chrániť aj oprávnené záujmy druhej strany a zákonnú úpravu zmeniť len v takej miere, aby sa vymožiteľnosť práva zlepšila a nie zhoršila. 
 
	Z	N	Rozpor odstránený. RÚZ ustúpila, netrvá na zásadnej pripomienke. K pripomienke viď odôvodnenia k predošlým novelizačným bodom. 
Návrh má za cieľ jednak zvýšiť zodpovednosť rozhodcov v rozhodovaní a jednak zvýšiť ochranu spotrebiteľa v rozhodcovskom konaní. Predpokladá sa, že pri správnom rozhodovaní rozhodcov (v súlade s právnymi predpismi na ochranu spotrebiteľa) bude inšitút opravného prostriedku voči rozhodcovskému rozhodnutiu zo strany spotrebiteľov využívaný len minimálne a teda rozhodcovské konanie zostane aj naďalej flexibilným a nízko nákladovým. 	
RUZ	K bodu 6 - zásadná pripomienka
S navrhovanou zmenou textu § 45 ods. 1 písmeno c) RÚZ nesúhlasí a navrhuje ponechať doterajšie znenie 
 
Odôvodnenie: 
Ide o nesystémové riešenie, keď exekučný súd nebude skúmať charakter samotného plnenia, ale obsah právneho vzťahu, z ktorého vyplýva toto plnenie. V dôsledku toho exekučné súdy budú nútené preskúmať rozhodnutia rozhodcovských súdov a stali by sa odvolacími súdmi (bez nariadenia pojednávania, vykonania dokazovania, a pod.) Môže tým dochádzať i k zmareniu výkonu rozhodnutia, čo je opäť zhoršenie vymožiteľnosti práva. 
 
	Z	A	Rozpor odstránený. Navrhovaný novelizačný bod vypustený.	
RUZ	K bodu 1 - zásadná pripomienka
Navrhované znenie navrhujeme vypustiť, alebo upraviť nasledovne: 
„(4) V sporoch zo spotrebiteľských zmlúv9) sa rozhodcovský rozsudok doručuje vždy do vlastných rúk. Na doručovanie sa použije ustanovenie osobitného predpisu.9b“ 
Poznámka pod čiarou k odkazu 9b znie: § 47 ods.2 Občianskeho súdneho poriadku.“.	 
 
Odôvodnenie: 
Navrhované znenie ohrozí, príp. aj znemožní realizáciu rozhodcovského konania. Môže poskytnúť návod na obštrukčné konanie strany sporu, ktorá porušuje zmluvné ustanovenia, najmä finančné plnenie. Nie je možné prevažnú väčšinu štandardných zmlúv považovať za nekalé praktiky a z dôvodu existencie nepatrného množstva „neštandardných zmlúv“ pri zmluvách so spotrebiteľmi (čo je možné aj inde) zrušiť inštitút náhradného doručovania v zákonom stanovených medziach. Aj všeobecné súdy môžu rozsudok vyhlásiť i v prípade, že účastník nie je prítomný osobne na pojednávaní. Súdu postačí vykázané doručenie (aj náhradné) predvolania na pojednávania. Návrh je totožný s doručovaním rozsudkov podľa Občianskeho súdneho poriadku. 
Konzekvencie zrušenia náhradného doručovania taktiež nie je v so snahou Európskej komisie o zlepšenie platobnej disciplíny v záväzkových vzťahoch. Náhradné doručovanie ako také bolo práve zavedené z dôvodu, aby sa zamedzilo obštrukciám žalovaných a aby sa posilnila vymožiteľnosť práva, čo týmto ustanovením sa opätovne neguje. Upozorňujeme, že tento problém sa netýka len situácie, keď žalovaným bude spotrebiteľ; navrhovaná úprava by rovnako znemožnila vymoženie nároku spotrebiteľa voči dodávateľovi. 
 
Pokiaľ je cieľom navrhovanej úpravy posilnenie ochrany spotrebiteľa, je potrebné pripraviť komplexnejšiu úpravu rozhodcovského konania, v ktorom sa rozhoduje o právach a povinnostiach zo spotrebiteľských zmlúv, napríklad vo forme osobitných ustanovení pre rozhodcovské konania o právach a  povinnostiach zo spotrebiteľských zmlúv. 
 
	Z	A	Rozpor odstránený. Predkladateľ sa stotožnil s predloženým návrhom dikcie.	
MK SR	 § 25 ods. 4  
 § 33 ods. 2  
 § 34 ods. 2 
V  § 25 ods. 4 doplniť za bodkočiarkou sponové sloveso „je“ („náhradné doručenie je vylúčené“).  
V  § 33 ods. 2 vložiť za odkaz 13c)  bodku, úvodzovky hore a bodku (...13c) .“. ). 
V § 34 ods. 2  vložiť na začiatok znenia písmena h)  úvodzovky dole ( ..  „h) ..).   	O	ČA	K § 25 ods. 4: Bezpredmetné. Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP. 
K § 33 ods. 2: Text primerane upravený. 
K § 34 ods. 2: Text primerane upravený. 
	
MPSVR SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚOOÚ	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
MŠ SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
NBÚ	K bodu 4
V navrhovanom písmene h) odporúčame na začiatku citácie doplniť úvodzovky. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava. 
	O	A	Text primerane upravený.	
NBÚ	K bodu  3 
V poznámke pod čiarou k odkazu 13b) odporúčame na konci doplniť slová „v znení neskorších predpisov“ a v poznámke pod čiarou k odkazu 13c) odporúčame na konci vypustiť slová „o ochrane spotrebiteľa“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava (body 46 a 47 prílohy č. 2 k legislatívnym pravidlám vlády SR). 
	O	A	Text primerane upravený.	
NBÚ	K bodu 1
V navrhovanom § 25 ods. 4 odporúčame odkaz na poznámku pod čiarou „9“ nahradiť odkazom „9a“, za slovom „doručenie“ doplniť slovo „je“ a v poznámke pod čiarou k odkazu 9a) doplniť na konci slová „v znení neskorších predpisov“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava. 
	O	A	Text primerane upravený.	
NBÚ	K bodu 6 
V navrhovanom písmene c) odporúčame na začiatku citácie doplniť písmeno „c)“ a v poznámke pod čiarou k odkazu 17a) doplniť na konci slová „v znení neskorších predpisov“. 
Odôvodnenie: Legislatívno-technická úprava. 
	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
MDPT SR	Doložka zlučiteľnosti 
2.	Doložku zlučiteľnosti odporúčame upraviť v súlade s prílohou č. 1 k legislatívnym pravidlám vlády Slovenskej republiky.	O	A	Text primerane upravený.	
MDPT SR	bod 1.
1.	K Čl. I – V prvom bode odporúčame odkaz 9 umiestnený nad slovom „zmlúv“ označiť ako odkaz 9a. 	O	A	Text primerane upravený.	
MV SR	V § 25 ods. 4 
Za slovo „doručenie“ vložiť slovné spojenie: „je“. 
 
	O	N	Bezpredmetné. Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
KOZ SR	Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní v znení zákona č. 521/2005 Z.z.
 
Konfederácia odborových zväzov SR nemá pripomienky k návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní v znení zákona č. 521/2005 Z.z. 
	O	A		
ZVJS	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
OAP SVL ÚV SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
AZZZ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MF SR	Všeobecne
Beriem na vedomie, že návrh nemá finančný, ekonomický, environmentálny vplyv, ani vplyv na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.	O	A	Text zostáva v pôvodnom znení.	
MF SR	Všeobecne
Návrh odporúčam zosúladiť s Legislatívnymi pravidlami vlády SR [čl. I bod 1 (§ 25 ods. 4) - časť vety za bodkočiarkou, Doložka zlučiteľnosti] a s Prílohou č. 2 týchto pravidiel [názov, poznámky pod čiarou k odkazom 9a, 13a, 13b, 13c a 17a, bod 1 (§ 25 ods. 4) - označenie odkazu 9, bod 3 (§ 33 ods. 2), bod 4 (§ 34 ods. 2 písm. h))].	O	A	Text primerane upravený.	
MF SR	K bodu 2
V bode 2 odporúčam za slovo „ustanovenia“ vložiť slová „osobitných predpisov“, ak nejde aj o ustanovenia zákona o rozhodcovskom konaní. Rovnakú úpravu je potom potrebné vykonať aj v bodoch 2, 3 a 5 novely [§ 31 ods. 4, § 33 ods. 2, § 40 ods. 1 písm. j)].	O	ČA	Text primerane upravený.	
MF SR	K bodu 6
Bod 6 odporúčam zosúladiť s dôvodovou správou k tomuto bodu a uviesť ho do písmena c) ako doplnenie § 45 ods. 1 o písmeno d), pretože dopĺňané spotrebiteľské zmluvy nemajú súvis s doterajším znením tohto písmena. Pritom je potrebné dodržať terminológiu zavedenú v bode 3 čl. I (§ 33 ods. 2). Súčasne je potrebné v bode 3 použiť odkaz na § 52 ods. 1 Občianskeho zákonníka pri pojme „plnenie zo spotrebiteľskej zmluvy“ a v § 45 ods. 1 písm. b) na konci slovo „alebo“ nahradiť čiarkou.	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
NBS	čl. I bod 5
3.	K čl. I bod 5 
V čl. I piatom bode odporúčame vypustiť slovo „určené“ z dôvodu nadbytočnosti. 
 
	O	A	Text primerane upravený.	
NBS	k čl. I bod 2
2.	K čl. I bod 2 
V čl. I  druhom bode (§ 31 ods. 4) odporúčame vypustiť slovo „určené“ z dôvodu nadbytočnosti a v poznámke pod čiarou k odkazu 13a doplniť „zákon č. 266/2005 Z. z. o ochrane spotrebiteľa pri finančných službách na diaľku a o zmene a doplnení niektorých zákonov.“. 
Odôvodnenie:  
Uvedená úprava sa navrhuje v záujme zabezpečenia právnej jednoznačnosti v prípade spotrebiteľov pri finančných službách na diaľku. 
	O	A	Text primerane upravený.	
NBS	k čl.I bod 1
1.	K čl. I bod 1 
V navrhovanom § 25 ods. 4 je potrebné označenie odkazu „9“ nahradiť označením „9a“. 
Odporúčame tiež navrhovaný § 25 ods. 4 týkajúci sa  sporov zo spotrebiteľských zmlúv doplniť  o úpravu, ktorá by riešila situáciu, keď adresát úmyselne nepreberá zásielky určené „Do vlastných rúk“. Odporúčame napríklad takéto znenie: 
“Ak nebol adresát písomnosti, ktorá sa má doručiť do vlastných rúk, zastihnutý, hoci sa v mieste doručenia zdržuje, doručovateľ ho vhodným spôsobom upovedomí, že mu zásielku príde doručiť znovu v deň a hodinu uvedenú v oznámení. Ak zostane i nový pokus o doručenie bezvýsledným, uloží doručovateľ písomnosť na pošte alebo na orgáne obce a adresáta o tom vhodným spôsobom upovedomí. Ak si adresát zásielku do troch dní od uloženia nevyzdvihne, považuje sa posledný deň tejto lehoty za deň doručenia, aj keď sa adresát o uložení nedozvedel. Ak adresát odoprel písomnosť prijať, je doručená dňom, keď sa jej prijatie odoprelo; na to musí doručovateľ adresáta upozorniť. Za odopretie prijatia písomnosti sa považuje odmietnutie prevziať doručovanú písomnosť, trvanie na otvorení doručovanej písomnosti pred jej prevzatím alebo odmietnutie potvrdiť prevzatie doručovanej písomnosti.“.  
Odôvodnenie:  
Uvedená úprava je navrhovaná z dôvodu plynulosti a funkčnosti rozhodcovského konania, ktorá by mohla byť narušená v prípade odopretia prijatia písomnosti adresátom alebo v prípade úmyselného nepreberania písomnosti adresátom, najmä v prípade sporov zo spotrebiteľských zmlúv, kde je iné doručenie rozhodcovského rozsudku ako doručenie do vlastných rúk vylúčené.  
 
	O	ČA	Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
MH SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MS SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MŽP SR	Odoslané bez pripomienok
Pripomienkovanie materiálu bolo ukončené bez pripomienok.	O	A		
KS KE	Návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákonč. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní v znení zákona č. 521/2005 Z.z.
Vec 
Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 244/2002 Z. z. o rozhodcovskom konaní v znení zákona č. 521/2005 Z. z. 

	K predloženému návrhu zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 244/2002 Z. z. o rozhodcovskom konaní v znení zákona č. 521/2005 Z. z. nemáme pripomienky, s výnimkou znenia  
ust. § 25 ods. 4 časť vety za bodkočiarkou, kde postrádame sloveso „je“. Upozorňujeme, že v iných prípadoch v rovnakej právnej konštrukcii zákonodarca používa aj sloveso „je“ – napr. ust. § 173 ods. 1 O.s.p. „.... náhradné doručenie je vylúčené“. 

	S pozdravom 

 
 
								 JUDr. Imrich   V o l k a i  
								predseda krajského súdu 

	O	N	Bezpredmetné.Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
KS BB	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
MZ SR	Odoslané bez pripomienok
Odoslané bez pripomienok	O	A		
ÚV SR	K vlastnému materiálu, čl. 1,bod 6.
Navrhujeme ponechať znenie § 45 ods. 1 písm. c) v pôvodnom znení. 
 
Odôvodnenie: 
Podľa predloženého návrhu zákona žaloba o zrušenie tuzemského rozhodcovského rozsudku je prípustná aj v prípade, ak pri rozhodovaní boli porušené ustanovenia na ochranu spotrebiteľa, o ktorej rozhodne príslušný súd. O tom, že spotrebiteľská zmluva obsahuje nečestnú zmluvnú podmienku, alebo jej uzavretiu predchádzali nekalé obchodné praktiky, by mal rozhodovať súd, ktorý rozhoduje o žalobe. Súd príslušný na výkon exekúcie by nemal preskúmavať zmluvné podmienky a obchodné praktiky, ktoré uzavretiu spotrebiteľskej zmluvy predchádzali, teda zasahovať do rozhodovania súdu o veci samej. 
 
Podľa § 40 ods. 2 môže súd na návrh účastníka konania vykonateľnost rozhodcovského rozsudku odložiť a v takom prípade exekúciu nie je možné viesť, resp. bude pozastavená. 
 
Mohla by totiž nastať situácia, že účastník rozhodcovského konania podá žalobu podľa § 40 ods. 1 písm. j), súd rozhodujúci o žalobe rozhodne, že spotrebiteľská zmluva bola v poriadku, exekútor začne exekúciu a následne exekučný súd exekúciu zastaví z dôvodu, že ide o plnenie zo spotrebiteľskej zmluvy, ktorá obsahuje nečestnú zmluvnú podmienku, alebo jej uzatvoreniu predchádzali nekalé obchodné praktiky. 
	O	A	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
ÚV SR	Nad rámec novely, § 44 a § 45 
Navrhujeme uvedené ustanovenia zosúladiť so šiestou časťou Občianského  súdneho poriadku.  
 
Odôvodnenie:  
V poznámke pod čiarou k odkazu 15  sa uvádza "§ 274 písm. h) Občianského súdneho poriadku.",avšak zákon č. 341/2005 Z. z. zrušil uvedené ustanovenie. To isté platí aj pre poznámku pod čiarou k odkazu 16.	O	A	Text primerane upravený.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, čl. I, bod 3., poznámka pod čiarou
Navrhujeme vypustiť  slová "o ochrane spotrebiteľa".  
 
Odôvodnenie: 
Uvedené vyplýva z bodu 46. Legislatívnotechnických pokynov (príloha č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády SR).	O	A	Text primerane upravený.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, čl. I, bod 1., poznámka pod čiarou
Navrhujeme za slová "Občianského zákonníka." doplniť slová "v znení neskorších predpisov.".  Uvedené slová navrhujeme doplniť aj v poznámkach pod čiarou v bodoch 2.,3. a 6. 
 
Odôvodnenie: 
Uvedené vyplýva z bodu 47. Legislatívnotechnických pokynov (príloha č. 2 k Legislatívnym pravidlám vlády SR).   	O	A	Text primerane upravený.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, čl. I, bod 1.
Navrhujeme číslo "9" pri odkaze nad slovným spojením "spotrebiteľských zmlúv" nahradiť číslom "9a".   
 
Odôvodnenie: 
Ide o chybu.	O	A	Text primerane upravený.	
ÚV SR	K predkladacej správe
Dovoľujeme si Vás upozorniť, že rozsah prekladacej správy presahuje 2 strany, čo nie je v súlade s bodom 2.2.4. ods. 2  Metodického pokynu na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády SR, ako aj s čl. 7 ods. 2 Smernice na prípravu a predkladanie materiálov na rokovanie vlády SR. Navrhujeme vypustiť niektoré duplicitné časti, ktoré sú uvedené aj v dôvodovej správe.	O	A	Text primerane upravený.	
ÚV SR	K návrhu uznesenia vlády SR
Text v bode A.1. navrhujeme upraviť do jedného riadku.	O	A	Text primerane upravený.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, čl. I, bod 1.
Navrhujeme slová "náhradné doručenie vylúčené" nahradiť slovami "náhradné doručenie je vylúčené". 
 
Odôvodnenie:  
Ide o chybu.	O	ČA	Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
ÚV SR	K vlastnému materiálu, čl.1,bod 1.
Navrhujeme vypustiť slová "náhradné doručenie vylúčené". 
 
Odôvodnenie: 
Aby sa pristúpilo k náhradnému doručeniu podľa Občianskeho súdneho poriadku, musia byť splnené nasledovné podmienky doručovania do vlastných rúk: 
-	adresát nebol zastihnutý 
-	adresát sa zdržuje v mieste doručenia 
-	doručovateľ upovedomí adresáta o zásielke 
-	uloženie zásielky na pošte 
-	upovedomenie o uložení na pošte. 
 
Máme za to, že konštrukcia doručovania do vlastných rúk je dostatočná i v prípade takého záujmu spoločnosti, akým je ochrana spotrebiteľa.  
V prípade, ak bola porušená niektorá zákonná podmienka doručovania, najmä zásada "adresát sa zdržuje v mieste doručenia" (čo znamená, že adresát sa každodenne vracia do bytu) danú situáciu je možné považovať za porušenie zásady rovnosti účastníkov rozhodcovského konania podľa § 40, ods. 1, písm. g) a žalobou  na príslušnom súde sa môže účastník konania domáhať zrušenia rozhodcovského rozsudku. 
 
 Predmetné ustanovenie by nadmerne okliešťovalo zásadu rýchlosti a hospodárnosti konania, ktorá je jednou z hlavných výhod rozhodcovského konania.  
	O	ČA	Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP.	
Verejnosť	K § 45 ods.1 písm.c)
Poslednou predkladanou novelou zákona č. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní (ďalej tiež ako „ZoRK“ a predkladaná novela ako „novela ZoRK“), sa navrhuje doplniť ustanovenie § 45 ods. 1 písm. c). Podľa navrhovanej novely cit. ustanovenia má súd príslušný na výkon rozhodnutia alebo exekúciu zastaviť konanie o výkon rozhodnutia alebo exekučné konanie v prípade, ak ide o plnenie zo spotrebiteľskej zmluvy, ktorá obsahuje nečestnú podmienku, alebo ktorej predchádzali nečestné obchodné praktiky. Zmyslom novely ZoRK je posilnenie ochrany spotrebiteľa, pričom tak z praxe, ako aj z judikatúry ESD vyplýva, že dosiahnutie tohto cieľa je nespochybniteľné a potrebné. Napriek tomu sa však domnievam, že navrhované znenie § 45 ods. 1 písm. c) je nadbytočné a v konečnom dôsledku – nakoľko došlo k novelizácii a doplneniu tiež iných ustanovení ZoRK – sa novelou dostatočne posiľňuje ochrana spotrebiteľa aj v prípade, ak by ustanovenie § 45 ods. 1 písm. c) ZoRK zostalo v pôvodnom znení. 
 
Dôvody pre vyššie uvedené tvrdenie sú nasledovné: 
V § 40 ods. 1 ZoRK sú uvedené dôvody, kedy sa môže účastník rozhodcovského konania podaním žaloby na všeobecný súd domáhať zrušenia tuzemského rozhodcovského rozsudku. Novelou ZoRK sa ako ďalší takýto dôvod zavádza  to, že pri rozhodovaní boli porušené ustanovenia na ochranu spotrebiteľa. Podľa novely § 34 ods. 2 písm. h) ZoRK musí rozhodcovský rozsudok obsahovať tiež poučenie o možnosti a lehote podať žalobu na súd o zrušenie rozhodcovského rozsudku a rozhodcovský rozsudok musí byť doručený do vlastných rúk (vylúčenie náhradného doručenia podľa navrhovanej novely § 25 ods. 4 ZoRK). Ak by teda  príslušný súd v konaní na základe žaloby spotrebiteľa – žalobcu žalobu zamietol, znamenalo by to, že rozhodol, že v rozhodcovskom konaní neboli porušené ustanovenia na ochranu spotrebiteľa, čo v spojení navrhovanou novelou § 31 ods. 4 a § 33 ods. 2 tiež znamená, že spotrebiteľská zmluva neobsahovala nečestnú zmluvnú podmienku a nepredchádzali jej nekalé obchodné praktiky. Takýto právoplatný rozsudok všeobecného súdu je tzv. res iudicata. Navrhované znenie novely § 45 ods. 1 písm. c) by súdu príslušnému na výkon rozhodnutia alebo exekúciu umožňovalo nerešpektovať právoplatné rozhodnutie všeobecného súdu (res iudicata), nakoľko exekučný súd by mohol opäť konať rozhodnúť o tom istom (porušenie zásady „ne bis in idem“ - nie 2x o tej istej veci), t.j. o tom, že spotrebiteľská zmluva obsahovala nečestnú zmluvnú podmienku alebo jej predchádzali nekalé obchodné podmienky a na základe toho vydať rozhodnutie o zastavení exekúcie. Uvedený stav by znamenal porušenie § 159 Os.p., podľa ktorého doručený rozsudok ktorý nemožno napadnúť odvolaním je právoplatný (§ 159 ods. 1 O.s.p.) a ak sa o veci právoplatne rozhodlo, nemôže sa prejednávať znova (§ 159 ods. 3 O.s.p). Nehovoriac už o tom, že súd príslušný na exekúciu nie je oprávnený rozhodovať o merite veci (posudzovať obsah zmlúv), ale iba robiť úkony vo veciach exekúcie. Zamýšľanou novelou by sa dala jednému štátnemu orgánu (exekučnému súdu) nerešpektovať rozhodnutie iného štátneho orgánu, navyše s rovnakou kompetenciou (všeobecného súdu), čo v právnom štáte nie je prípustné (takáto argumentácia sa tiež nachádza v uznesení Najvyššieho súdu SR zo dňa 29. októbra 1998, sp. zn. 1Obo 240/98, ZbR 123/1999 ).  
 
Z vyššie uvedených dôvodov prichádzajú do úvahy nasledovné riešenia: 
1.  
a) ponechať § 45 ods. 1 písm. c) v pôvodnom znení, s tým, že novelou § 40 ods. 1 ZoRK sa predsa dáva spotrebiteľovi možnosť, aby podal žalobu o zrušenie rozhodcovského súdu z dôvodu, že boli porušené ustanovenia na ochranu spotrebiteľa. Ak však všeobecný žalobu zamietne je nutné jeho právoplatné rozhodnutie rešpektovať, čo tiež znamená, že na jeho základe je možné viesť exekúciu, pričom exekučný súd nemôže zastaviť exekúciu na základe posudzovania obsahu spotrebiteľskej zmluvy. 
b) ponechať § 45 ods. 1 písm. c) v pôvodnom znení, s tým, že sa § 40 ods. 2 ZoRK zmení v tom zmysle, že v spore zo spotrebiteľských zmlúv súd vždy rozhodne o o odložení vykonateľnosti rozhodcovského rozsudku. Takouto úpravou by sa dosiahlo to, že exekúciu by bolo možné viesť až na základe právoplatného rozsudku všeobecného súdu, ktorým rozhodol o žalobe o zrušenie rozhodcovského rozsudku týkajúceho sa spotrebiteľskej zmluvy. 
 
2.  
Bolo by tiež prípustné upraviť znenie súčasnej novely ZoRK tak, že by sa ponechal § 45 ods. 1 v znení, ktoré navrhuje novela, ale zmenil by sa ods. 2 cit. § 45 ZoRK.  
Znenie § 45 ods. 2 ZoRK by sa zmenilo tak, že by sa doplnila druhá veta napr. v znení: „V prípade výkonu rozhodnutia alebo exekúcie vedenej na základe rozhodcovského rozsudku týkajúceho sa spotrebiteľských zmlúv súd nezastaví exekučné konanie v zmysle § 45 ods. 1 písm. c), ak povinný z exekúcie nevyužil možnosť podať žalobu o zrušenie rozhodcovského rozsudku podľa § 40 ods. 1 písm. j) a / alebo ak všeobecný súd žalobu o zrušenie rozhodcovského rozsudku právoplatným rozhodnutím zamietol.“ 
Takouto úpravou by sa zabránilo tomu, aby súd príslušný na výkon rozhodnutia alebo exekúciu mal možnosť nerešpektovať rozsudok všeobecného súdu. Exekučný súd by tiež nemohol konať o merite veci (posudzovanie obsahu spotrebiteľskej zmluvy), nakoľko toto prináleží iba všeobecnému súdu. Nakoľko má spotrebiteľ možnosť podať žalobu podľa § 40 ods. 1 písm. j) v prípade, ak túto možnosť nevyužije nie je možné, aby sa o tom, či spotrebiteľská zmluva obsahovala nečestnú podmienku alebo jej predchádzala nekalá praktika rozhodlo v exekučnom konaní. Obdobne predsa platí aj v prípade konania pred všeobecnými súdmi, ak žalovaný napr. nepodá proti rozhodnutiu prvostupňového súdu odvolanie a z tohto dôvodu rozsudok nadobudne právoplatnosť, nemôže potom na skutočnosti, ktoré mohol uplatniť v odvolacom konaní poukazovať v exekučnom konaní a žiadať, aby sa exekučné konanie zastavilo. 
 
	O	N	Bezpredmetné. Navrhovaný novelizačný bod po rozporovm konaní s RÚZ vypustený.	
Verejnosť	Novela zákon o rozhodcovskom konaní č. 244/2002 Z. z.
Pripomienky Asociácie leasingových spoločností SR k navrhovanej novele zákona o rozhodcovskom konaní č. 244/2002 Z. z. v znení zákona č. 521/2005 Z. z. 
 
Navrhovaná novela zákona o rozhodcovskom konaní sa týka  šiestich zmien zákona. Rozhodujúcim spôsobom do doterajšieho procesu rozhodovania rozhodcovských súdov zasahujú dva body, a to prvý a piaty, ku ktorým podávame nasledovné pripomienky: 
 
K bodu 1  
Navrhuje sa doplniť nový odsek 4 do § 25 zákona, podľa ktorého sa má rozhodcovský rozsudok doručiť vždy do vlastných rúk, pričom náhradné doručenie je vylúčené. Predkladateľ návrhu novely argumentuje tým, že v súčasnosti stačí rozsudok len odoslať a adresát- spotrebiteľ ho nemusí ani prevziať a považuje sa za doručený. Predmetným ustanovením chce posilniť právne postavenie spotrebiteľa.  
Sme toho názoru, že argumentácia predkladateľa nie je celkom dôvodná z viacerých príčin. Ani zákon č. 99/1963 Zb. Občiansky súdny poriadok ( ďalej len „OSP“ )pri doručovaní rozsudkov nemá takéto neprimerane prísne ustanovenia. Rozsudok sa síce doručuje do vlastných rúk, ale za splnenia podmienok ustanovených v § 47 ods. 2 platí fikcia doručenia. Hoci predkladateľ argumentuje tým, že v OSP je tomu preto tak, že rozsudok sa vyhlasuje verejne, tento argument je len jedna stránka veci. Všeobecné súdy môžu rozsudok vyhlásiť, aj keď účastník nie je na pojednávaní prítomný. Stačí ak má súd vykázané doručenie (aj náhradné) predvolania na pojednávania. Prijatím navrhovanej novely by sa proces rozhodcovského konania neprimerane skomplikoval. Navrhujeme, aby namiesto navrhovaného odseku 4 § 25 zákona bola prijatá zmena tohto ustanovenia, ale iba v rozsahu, ktorý bude totožný s doručovaním rozsudkov podľa OSP, t.j. za vhodné považujeme prijať odsek 4 takto: 
„(4) V sporoch zo spotrebiteľských zmlúv9) sa rozhodcovský rozsudok doručuje vždy do vlastných rúk. Na doručovanie sa použije ustanovenie osobitného predpisu.9b“ 
Poznámka pod čiarou k odkazu 9b znie: § 47 ods.2 Občianskeho súdneho poriadku.“.	 
 
Ďalšou alternatívou je, aby sa do zákona o rozhodcovskom konaní doplnil inštitút opatrovníka tak, ako je to upravené v Občianskom súdnom poriadku v ustanovení § 29 ods. 2 OSP, t.j. pre prípad, ak pobyt účastníka nie je známy. Opatrovníkom by v takomto prípade mala byť zákonom určená organizácia, ktorá chráni záujmy spotrebiteľov. 
 
K bodu 5  
Podľa návrhu novely sa má doplniť nový dôvod na podanie žaloby o zrušenie rozhodcovského rozsudku, t.j. ak pri rozhodovaní boli porušené ustanovenia určené na ochranu spotrebiteľa. Sme toho názoru, že prijatie tohto by spôsobilo definitívny zánik rozhodcovského konania z dôvodu, že pod tento dôvod možno subsumovať akýkoľvek dôvod a preto každý rozhodcovský rozsudok týkajúci sa spotrebiteľskej zmluvy by bol preskúmateľný všeobecným súdom. V takom prípade sa stráca zmysel rozhodcovského konania, ktoré by takto predstavovalo iba akýsi predstupeň súdneho konania, ktorý nespĺňa požiadavky na efektívnosť rozhodcovského konania pre žiadneho z účastníkov zmluvy. Konania na všeobecných súdoch by boli ešte dlhšie ako už v súčasnosti sú a výhody využitia rozhodcovského konania by takto definitívne zanikli. De facto by došlo k úplnej likvidácii rozhodcovského konania. 
 
Pokiaľ je predkladateľ toho názoru, že je potrebná možnosť preskúmania rozhodcovského rozsudku z dôvodu porušenia ustanovení určených na ochranu spotrebiteľa, ako vhodnejšia alternatíva prichádza do úvahy podľa nášho názoru zavedenie povinného dvojinštančného rozhodcovského konania pri spotrebiteľských zmluvách, v rámci ktorého by rozhodcovský rozsudok prvostupňového orgánu preskúmal druhostupňový rozhodcovský orgán z dôvodov uvedených v ustanovení § 40 zákona aj vrátane navrhovaného písmena j).  Domáhať sa zrušenia rozhodcovského rozsudku odvolacieho orgánu by mohol spotrebiteľ z dôvodov v súčasnosti platných a ustanovených v § 40 zákona. 
 
Záverom si dovoľujeme uviesť, že pokiaľ predkladateľ návrhu novely zákona má potrebu chrániť záujmy spotrebiteľa ešte vo väčšom rozsahu ako ich doposiaľ chránia zákony SR, navrhujeme, aby do zákona o rozhodcovskom konaní bolo doplnené ustanovenie, ktoré umožní na strane spotrebiteľa vstup do rozhodcovského konania tretej osoby ako vedľajšieho účastníka, a to organizácie, ktorá chráni záujmy spotrebiteľov. 
 
Všeobecne sme za vylepšenie súčasného znenia zákona, ale aby to nebolo na úkor práv veriteľa, aby sa nepredlžovalo súdne konanie, nezvyšovali sa jeho náklady a nezhoršoval sa dosiahnutý stupeň vymožiteľnosti práva. 

Dňa: 20. 8. 2008 
	O	ČA	K bodu 1 : Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP. 
K bodu 5 : Aplikačná prax potvrdila bezbrehosť rozhodovania rozhodcov a spravidla sa vôbec neprihliadalo na § 52 a § 53 Občianskeho zákonníka a nereflektovalo sa vôbec ani na právne akty ES, najmä na to, že súd je povinný z úradnej moci určiť neprijateľnú zmluvnú podmienku. Nemá význam taxatívne vypočítavať všetky ustanovenia, ktorých cieľom je chrániť spotrebiteľa. Nejde ani o duplicitnú právnu úpravu popri úprave o dobrých mravoch. Stačí poukázať na rozhodnutia ESD, ktoré sú pre členské štáty záväzné a ktoré ukladajú povinnosť prihliadať na neprijateľné zmluvné podmienky v spotrebiteľských zmluvách aj bez návrhu, teda na prvok procesnoprávny. Inštitút dobrých mravov je inšitútom hmotnoprávnym.Zákon nemôže byť natoľko kazuistický, že by postihol všetky rozmanitosti života a necháva sa na aplikačnú prax, ako s nimi vysporiada. Nepochybne má ustanovenie aj výrazne prevenčný charakter. Námietka duplicity nie je opodstatnená, pretože nie vždy a za každých okolností sa tieto pojmy kryjú.  
Návrh má za cieľ jednak zvýšiť zodpovednosť rozhodcov v rozhodovaní a jednak zvýšiť ochranu spotrebiteľa v rozhodcovskom konaní. Predpokladá sa, že pri správnom rozhodovaní rozhodcov (v súlade s právnymi predpismi na ochranu spotrebiteľa) bude inšitút opravného prostriedku voči rozhodcovskému rozhodnutiu zo strany spotrebiteľov využívaný len minimálne a teda rozhodcovské konanie zostane aj naďalej flexibilným a nízko nákladovým.  	
Verejnosť	pripomienky Slovenskej bankovej asociácie k návrhu novely zákona o rozhodcovskom konaní
Pripomienky Slovenskej bankovej asociácie k návrhu novely zákona o rozhodcovskom konaní 
  
k bodu 1. 
Navrhované znenie navrhujeme vypustiť, resp. upraviť doručovanie v prípade rozhodcovského konania v prípade spotrebiteľských zmlúv tak, aby bolo prípustné náhradné doručenie. 
  
Odôvodnenie: 
Navrhované znenie či už v podobe alternatívy 1 alebo alternatívy 2 reálne ohrozí priebeh rozhodcovských konaní a jeho budúce využívanie, čo je aj v rozpore s deklaráciou v časti A dôvodovej správy k návrhu novely zákona o rozhodcovskom konaní (ďalej len „Zákon“) ("najmä so zreteľom na judikatúru Európskeho súdneho dvora má predkladateľ záujem udržať rozhodcovské konanie aj vo vzťahu k spotrebiteľom...). 
Konzekvencie zrušenia náhradného doručovania taktiež nie je v so snahou Európskej komisie o zlepšenie platobnej disciplíny v záväzkových vzťahoch. Náhradné doručovanie ako také bolo práve zavedené z dôvodu, aby sa zamedzilo obštrukciám žalovaných a aby sa posilnila vymožiteľnosť práva, čo týmto ustanovením sa opätovne neguje. Upozorňujeme, že tento problém sa netýka len situácie, keď žalovaným bude spotrebiteľ; navrhovaná úprava by rovnako znemožnila vymoženie nároku spotrebiteľa voči dodávateľovi. 
 
Poukazujeme tiež na skutočnosť, že na rozdiel od súdu v súdnom konaní rozhodcovský súd v rozhodcovskom konaní nemá také možnosti doručovania, ktoré má k dispozícii súd, najmä cestou orgánov s donucovacou právomocou, ani možnosť ukladania poriadkových opatrení pri spôsobovaní neodôvodnených prieťahov v konaní. Zaradením navrhovanej zmeny do právnej normy vzniká rad ďalších nevyjasnených otázok. V prípade, ak bol rozhodcovský rozsudok vyhlásený, resp. bol v písomnom konaní vydaný, rozhodcovský súd ukončil rozhodovanie a rozsudok sa doručuje účastníkom rozhodcovského konania. Ak sa nepodarí rozhodcovský rozsudok jednej strane doručiť a náhradné doručenie bude vylúčené, nastane patová situácia, pretože rozhodcovské súdy na rozdiel od súdneho konania nemajú ďalšie nástroje na procesné doriešenie takýchto prípadov a druhý účastník konania sa nemôže so svojím nárokom obrátiť na súd pre prekážku prebiehajúceho rozhodcovského konania, takže má síce v rukách rozsudok, ale ten nie je a tak ľahko ani nebude vykonateľný. Napriek tomu však o pohľadávke musí veriteľ účtovať, tvoriť opravné položky, čo má aj daňové konzekvencie. 
  
V tejto súvislosti je tiež vhodné upozorniť na štátom vedenú evidenciu obyvateľstva, ktorá podľa našich doterajších skúseností nie je dôveryhodná (nezachytáva zmeny v pobytoch pre porušovanie ohlasovacej povinnosti zo strany povinných podľa zák. č. 253/1998 Zb. o hlásení pobytu občanov SR a registri obyvateľov SR v znení neskorších predpisov) a  informácie v nej obsiahnuté sú neúplné (napr. ako pobyt je uvedené len mesto, alebo je uvedený názov obce, ktorý sa však vyskytuje v SR na viacerých miestach, pobyt v zahraničí je uvedený len označením štátu).  
 
Pokiaľ je cieľom navrhovanej úpravy posilnenie ochrany spotrebiteľa, je potrebné pripraviť komplexnejšiu úpravu rozhodcovského konania, v ktorom sa rozhoduje o právach a povinnostiach zo spotrebiteľských zmlúv, napríklad vo forme osobitných ustanovení pre rozhodcovské konania o právach a  povinnostiach zo spotrebiteľských zmlúv. 

k bodu 2. 
Podľa § 31 ods. 2 Zákona je rozhodcovský súd povinný rozhodovať podľa právneho poriadku Slovenskej republiky, ktorý bezpochyby zahŕňa aj ustanovenia určené na ochranu spotrebiteľa. Z praktického hľadiska je preto navrhované doplnenie § 31 Zákona nadbytočné, keďže len opakuje niečo, čo už Zákon zakotvuje.  
 
k bodu 3. 
Ide tu o podobnú situáciu ako v predchádzajúcom bode: § 33 ods. 2, prvá veta, zakotvuje, že "[n]emožno prisúdiť, čo odporuje zákonu alebo ho obchádza, alebo sa prieči dobrým mravom". Navrhované doplnenie § 33 ods. 2 hovorí len to, že nemožno prisúdiť plnenie, ktoré odporuje zákonu, ibaže so špecifickým zreteľom na spotrebiteľov. Takéto doplnenie Zákona je duplicitné a tým pádom nadbytočné. 
 
Taktiež je potrebné skonštatovať, že v zmysle navrhovanej úpravy by prípadná existencia neprijateľnej zmluvnej podmienky v spotrebiteľskej zmluve znemožnila sa domáhať voči spotrebiteľovi akéhokoľvek plnenia zo spotrebiteľskej zmluvy, aj keď v zmysle príslušných ustanovení  Občianskeho zákonníka je sankcionovaná (absolútnou neplatnosťou) iba konkrétne neprijateľná zmluvná podmienka, nie celá zmluva. Aplikácia takéhoto ustanovenia by znamenala, že veriteľ by sa nemohol domôcť iného plnenia (napr. kúpnej ceny za tovar, istiny úveru) z dôvodu, že spotrebiteľská zmluva by obsahovala neprijateľnú podmienku napr. v súvislosti so sankčným mechanizmom (úroky z omeškania) v spotrebiteľskej zmluve. 

k bodu 4. 
Nemáme pripomienky k navrhovanému zneniu. 
  
k bodu 5. a 6. 
Predkladateľ v osobitnej časti dôvodovej správy deklaruje, že "[a]k rozhodcovský súd bude reflektovať na všetky [sic] určené na ochranu spotrebiteľa rozhodne spravodlivo a pri nejasnostiach bude brať zreteľ na nepriamy účinok smerníc určených na ochranu spotrebiteľa, niet dôvod obávať sa, že spotrebitelia budú podávať žaloby a že sa stratí význam rozhodcovského konania." Máme za to, že navrhované doplnenie Zákona naopak spôsobí stratu významu rozhodcovského konania, pretože všeobecný súd pri rozhodovaní o žalobe spotrebiteľa podľa navrhovaného § 40 ods. 1 písm. j) bude musieť meritórne preskúmať rozhodcovský rozsudok, ako aj konanie, ktoré mu predchádzalo, čo si nepochybne vyžiada značný čas. Aj keď súd napokon potvrdí rozhodcovský rozsudok, právna neistota, časová strata ako aj náklady na obranu proti žalobám, ktoré navrhované ustanovenia vyvolá, s najväčšou pravdepodobnosťou odradia dodávateľov od využívania rozhodcovského konania ako spôsobu riešenia sporov zo spotrebiteľských zmlúv. Takýto dôsledok je v rozpore s deklarovaným zámerom zákonodarcu. 
 
Upozorňujeme tiež, že všetky dôvody vymenované v súčasnom znení § 40 Zákona umožňujú všeobecnému súdu preskúmať rozhodcovský rozsudok len z procesného hľadiska. Navrhované ustanovenie však prikazuje všeobecnému súdu preskúmanie merita veci, čo je nesystémový a nelogický krok. Všeobecné súdy sa tak de facto stanú odvolacími inštanciami voči meritórnym rozhodnutiam rozhodcovských súdov. To je v príkrom rozpore s jednoinštantnosťou rozhodcovského konania a s princípom, že rozhodcovské konania by malo byť alternatívou ku konaniu pred všeobecným súdom a všeobecné súdy majú  právo rozhodcovské rozsudky preskúmavať len z hľadiska dodržania procesných postupov a zásad, a nie namiesto nich rozhodovať o merite veci. To povedie k neprimeraným prieťahom v exekučnom konaní a tým pádom aj celkovo neúnosne predĺži vymáhanie nároku dodávateľov. Dôsledkom bude faktická diskvalifikácia rozhodcovského konania ako spôsobu riešenia sporov zo spotrebiteľských zmlúv. 
 
Podľa platnej doktríny Exekučného poriadku exekučný súd preskúmava formálnu a materiálnu vykonateľnosť exekučného titulu. V súlade s touto doktrínou bolo formulované aj ustanovenie § 45 Zákona, ktoré vychádza z myšlienky, že v exekučnom konaní sa môže súd zaoberať povahou plnenia ako takého, teda napr. či je možné, alebo v súlade s dobrými mravmi.  Navrhovaná zmena však nesystémovo vnáša do predmetného ustanovenia povinnosť exekučného súdu preskúmať nie charakter plnenia samotného, ale obsah právneho vzťahu, z ktorého plnenie vyplýva. 
 
Iniciatívne návrhy: 
 
V záujme zachovania funkčnosti rozhodcovského konania aj v súvislosti s rozhodovaním sporov vyplývajúcich zo spotrebiteľských zmlúv je potrebné zachovať náhradné doručovanie meritórnych rozhodnutí v rozhodcovskom konaní. Zároveň však rozumieme potrebe adekvátnej ochrany práv spotrebiteľa v rozhodcovských konaniach. 
 
Navrhujeme, aby zákon o rozhodcovskom konaní obsahoval ucelenú štruktúru (napr. osobitnú časť) osobitných ustanovení upravujúcich rozhodcovské konanie vo veciach rozhodovania sporov vyplývajúcich zo spotrebiteľských zmlúv (ďalej len „spotrebiteľské spory“). V týchto ustanoveniach by boli sústredené osobitné ustanovenia, ktoré by poskytovali spotrebiteľovi zvýšenú úroveň ochrany. Išlo by napríklad o kogentné normy, od ktorých by sa nemohli rokovacie poriadky stálych rozhodcovských súdov (ďalej len „srs“) odlíšiť – napr. právo spotrebiteľa nahliadnuť do spisu, právo na zaslanie návrhu doručeného srs, právo na odvolací prostriedok v rozhodcovskom konaní, právo na vedľajšieho účastníka – spotrebiteľskú organizáciu na strane spotrebiteľa atď.. Taktiež považujeme za adekvátnu formu ochranu spotrebiteľa povinnosť prejednávať spotrebiteľské spory výlučne pred srs, nakoľko tie majú povinnosť svoj štatút, rokovací poriadok a zoznam rozhodcov zverejňovať v Obchodnom vestníku, sú na zozname vedenom Ministerstvom spravodlivosti SR, teda verejnosť aj príslušné orgány budú mať informáciu o nastavení procesných podmienok vedenia rozhodcovského konania v spotrebiteľských sporoch. V prípade, ak by návrh na začatie rozhodcovského konania nebol perfektným spôsobom doručený spotrebiteľovi, navrhujeme, aby srs mal povinnosť obrátiť sa so žiadosťou o zaslanie potrebných informácií o adrese spotrebiteľa na register obyvateľov SR upravený zákonom č. 253/1998 Z. z.  o hlásení pobytu občanov Slovenskej republiky a registri obyvateľov Slovenskej republiky v platnom znení. Taktiež je možné uvažovať o istej forme povinného opatrovníctva v prípade, ak spotrebiteľovi nie je možné perfektne doručiť zásielku zo srs – napr. centrá bezplatnej právnej pomoci MS SR, spotrebiteľské organizácie, ex offo advokáti. 
 
V §15 ods. 3 navrhujeme vypustiť slová „a jeho bydlisko“. 
 
Odôvodnenie: Bydlisko rozhodcu stáleho rozhodcovského súdu je pre účastníkov rozhodcovského konania irelevantná informácia, nakoľko primárny kontaktným miestom je adresa/sídlo stáleho rozhodcovského súdu, ktorý vedie príslušný zoznam rozhodcov. 
 
V § 26 ods. 1 navrhujeme slovo „nariadi“ nahradiť slovami „môže nariadiť“. 
 
Odôvodenie: ide o jasné a zrozumiteľné vyjadrenie práva rozhodcovského súdu nariadiť ústne pojednávanie, ak to navrhne účastník rozhodcovského konania. 
 
V § 36 ods. prvá veta navrhujeme za slová „rozhodcovský súd“ doplniť slovo „kedykoľvek“ a slová „od jeho vydania“ navrhujeme nahradiť slovami „od doručenia účastníkovi rozhodcovského konania“ 
 
Odôvodnenie: terajšie znenie jasne neurčuje, dokedy má rozhodcovský súd možnosť  opraviť rozhodcovský rozsudok. Preto je vhodné harmonizovať režim opravy rozhodcovského rozsudku s režimom opravy rozsudku v zmysle OSP. Taktiež je vhodné, aby lehota 30 dní na uplatnenie návrhu na opravu rozhodcovského rozsudku začala účastníkovi plynúť odo dňa doručenia rozhodcovského rozsudku a nie odo dňa jeho vydania, pretože rozhodcovský rozsudok môže byť účastníkovi rozhodcovského konania doručený (z rôznych dôvodov aj na strane účastníka) dokonca až 30 dní po vydaní rozhodcovského rozsudku. 

  
 
	O	ČA	k bodu 1: Text zmenený. Predkladateľ zvolil formu doručovania podľa § 47 ods. 2 OSP. 
k bodom 2, 3, 5 a 6: Aplikačná prax potvrdila bezbrehosť rozhodovania rozhodcov a spravidla sa vôbec neprihliadalo na § 52 a § 53 Občianskeho zákonníka a nereflektovalo sa vôbec ani na právne akty ES, najmä na to, že súd je povinný z úradnej moci určiť neprijateľnú zmluvnú podmienku. Nemá význam taxatívne vypočítavať všetky ustanovenia, ktorých cieľom je chrániť spotrebiteľa. Nejde ani o duplicitnú právnu úpravu popri úprave o dobrých mravoch. Stačí poukázať na rozhodnutia ESD, ktoré sú pre členské štáty záväzné a ktoré ukladajú povinnosť prihliadať na neprijateľné zmluvné podmienky v spotrebiteľských zmluvách aj bez návrhu, teda na prvok procesnoprávny. Inštitút dobrých mravov je inšitútom hmotnoprávnym.Zákon nemôže byť natoľko kazuistický, že by postihol všetky rozmanitosti života a necháva sa na aplikačnú prax, ako s nimi vysporiada. Nepochybne má ustanovenie aj výrazne prevenčný charakter. Námietka duplicity nie je opodstatnená, pretože nie vždy a za každých okolností sa tieto pojmy kryjú.  
	
Verejnosť	Jednotlivým bodom novely zákona
Pripomienky Asociácie organizácií splátkového predaja SR k návrhu novely zákona č. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní v znení neskorších predpisov 
K návrhu novely zákona č. 244/2002 Z.z. o rozhodcovskom konaní v znení neskorších predpisov /ďalej len „zákon o rozhodcovskom konaní“/ predkladáme nasledovné pripomienky :  
 
1.	§ 25 sa dopĺňa odsekom 4, ktorý znie:  
„(4) V sporoch zo spotrebiteľských zmlúv9) sa rozhodcovský rozsudok doručuje vždy do vlastných rúk; náhradné doručenie vylúčené.“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 9a znie: 
„9a) § 53 ods. 1 Občianskeho zákonníka.“. 
 
Navrhujeme vypustiť prípadne zmeniť nasledovne: 
 
Náhradné doručenie navrhujeme ponechať pre nasledovné prípady, pričom všetky možnosti budú môcť byť využité len v prípade, ak bol o nich účastník /spotrebiteľ/ v zmluve upovedomený : 
a)	adresát je neznámy a žiadnu inú adresu neuviedol (nenahlásil zmenu, hoci podľa zmluvy bol povinný tak urobiť) – použije sa postup podľa § 25 ods. 1 zákona o rozhodcovskom konaní 
b)	adresát je neznámy napriek tomu, že oznámil zmenu adresy – použije sa primerane postup podľa § 29 ods. 2, 3 OSP 
c)	zásielka nie je prevzatá v odbernej lehote – použije sa primerane postup podľa  § 47 ods. 2 OSP. 

Zdôvodnenie: 
 
Predkladateľ novely zákona uvedeným znením nového odseku 4 ust. § 25 sleduje zvýšenie ochrany spotrebiteľov v tzv. spotrebiteľských zmluvách. Nie je sporným, že spotrebitelia sú v slabšom postavení v súkromnoprávnych vzťahoch, čo reflektuje súčasná právna úprava prijatím množstva predpisov, ktorým účelom (ratio legis) je zabezpečenie ich ochrany. 
Na stručný náčrt týchto predpisov poukazuje aj predkladateľ novely zákona v dôvodovej správe. Opomína však skutočnosť, že žiaden z ním predkladaných prameňov práva explicitne takúto povinnosť neukladá. Táto povinnosť nevyplýva ani zo žiadnych rozhodnutí Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, na ktoré poukazuje predkladateľ novely zákona. Spomínaná judikatúra poukazuje na povinnosť z úradnej moci (ex officio) prihliadať na tzv. nekalé podmienky (ide o nedovolené a neprípustné ustanovenia zmlúv) v tzv. spotrebiteľských zmluvách a rozhodcovských zmluvách (zmluvy, od ktorých sa odvodzuje právomoc rozhodcu/rozhodcovského súdu riešiť spor). 
Zákonom stanovená povinnosť doručiť písomnosti rozhodcovského súdu adresátom vždy do vlastných rúk, ďaleko presahuje povinnosti, ktoré pre Slovenskú republiku vyplývajú z komunitárneho práva. Skutočnosť, na ktorú je v tomto smere žiaduce poukázať je, že ani právna úprava okolitých štátov (Česká republika, Maďarská republika alebo Rakúska republika) nejde tak ďaleko, aby rigidným a explicitným spôsobom zasahovala do oprávnenia subjektov súkromného práva upravovať si proces rozhodcovského súdu pri konaní o ich nárokoch. 
Zaujímavou skutočnosťou je aj právna úprava doručovania písomností všeobecných súdov, kde je zásadne prípustné aj náhradné doručenie zásielky. Ide najmä o prípady vrátenia sa zásielky ako nedoručenej právnickej osobe na adresu jej sídla uvedenej v obchodnom registri, kedy Občiansky súdny poriadok stanovil moment doručenia písomnosti na tretí deň od vrátenia sa písomnosti ako nedoručenej (ust. § 48 ods. 2 zákona č. 99/1963 Zb. v znení neskorších predpisov). Rovnaký následok nedoručenia písomností platí aj pre fyzické osoby oprávnené na podnikanie (ust. § 48 ods. 3 zákona č. 99/1963 Zb. v znení neskorších predpisov). V prípade fyzických osôb, ktoré nie sú podnikateľmi, stanovil Občiansky súdny poriadok ešte výraznejšiu fikciu doručenia písomnosti, keď sa súdu vrátená neprevzatá písomnosť zasielaná fyzickej osobe pokladá za doručenú uložením na súde s účinkami doručenia k 7. dňu odoslania zásielky adresátovi (ust. § 49 ods. 3 zákona č. 99/1963 Zb. znení neskorších právnych predpisov). 
Tento krátky poukaz na právnu úpravu doručovania zo strany všeobecných súdov je v zmysle prekladaného návrhu novely zákona o to zarážajúcejší, že hlavným účelom, ktorý sleduje citovaná právna úprava Občianskeho súdneho poriadku, je odstrániť prieťahy v konaní spôsobené vyhýbaním sa prevzatiu zásielok zo strany fyzických a právnických osôb (všetky tieto subjekty môžu mať postavenie spotrebiteľov v zmysle aktuálnej právnej úpravy). 
V načrtnutej činnosti zákonodarcu je tak možné vzhliadnuť protiklad, keď na strane jednej zavádza prvky efektívnosti a rýchlosti konania (fikcie doručenia v zákone č. 99/1963 Zb. v znení neskorších predpisov) a na strane druhej tieto z už existujúcej právnej úpravy odstraňuje (návrh novely zákona č. 244/2002 Z. z.). 
Navrhované znenie v časti vylúčenia náhradného doručenia nie je možné akceptovať. Takéto znenie by totiž úplne znemožnilo využívať formu náhradného doručenia, čo by znamenalo skomplikovanie a v niektorých prípadoch fakticky zastavenie sporov v rámci rozhodcovských konaní. Zároveň poukazujeme aj na tú skutočnosť, že navrhované znenie by mohlo byť zo strany niektorých účastníkov konania /spotrebiteľov/ úmyselne využívané  obštrukčným nepreberaním zásielok rozhodcovského súdu. Predložené znenie považujeme minimálne za nekomplexné s tým, že v aplikačnej praxi rozhodcovských súdov môže spôsobiť značné prieťahy v konaní a v konečnom dôsledku neriešiteľné situácie.  
Rozhodcovské konanie by malo predstavovať efektívnejšiu a z časového hľadiska rýchlejšiu alternatívu oproti konaniam na všeobecných súdoch a malo by v konečnom dôsledku agendu na týchto súdoch odťažiť. Navrhované znenie by však v rozhodcovských konaniach spôsobovalo vážnu prekážku, čo je v rozpore s účelom vzniku a existencie rozhodcovských súdov. Zároveň by tým bolo odopierané právo veriteľa ako účastníka konania na súdnu ochranu najmä podľa čl. 47 a 48 Ústavy SR a narúšala by sa zásada rovnosti, ktorá je zakotvená v § 17 zákona o rozhodcovskom konaní. Samotná vymožiteľnosť práva veriteľa by sa stala veľmi problematická. Je teda možné, že v prípade prijatia takéhoto znenia by spoločnosti podobného zamerania uplatňovali svoje nároky v súdnom konaní, v rámci ktorého sú podľa príslušných ustanovení Občianskeho súdneho poriadku (ďalej len „OSP“) možnosti náhradného doručenia, čo by viedlo k opätovnému neúmernému zaťaženiu súdov. Len v prípade jednej  spoločnosti to predstavuje v priemere 500 podaní mesačne.  
Vylúčenie náhradného doručovania je v občiansko-súdnom konaní upravené len výnimočne, konkrétne v § 173 ods. 1 OSP s tým, že zákon v tomto prípade súčasne rieši prípad nemožnosti doručenia v § 173 ods. 2 OSP. Jedná sa teda o svojráznu  výnimku zo všeobecného princípu doručovania v občianskom  súdnom a rozhodcovskom konaní, kde pred súdom  a rozhodcom  platia podobné pravidlá v tom zmysle, že následky nevyzdvihnutia zásielky idú úplne na ťarchu  laxného adresáta. 
Návrh tu konštruuje  akýsi privilegovaný okruh konania, a to len pred rozhodcom,  a nie pred súdom, kde sám fakt, že vec sa týka spotrebiteľského úveru je dôvodom zvláštneho, takmer opatrovateľského zaobchádzania s dlžníkmi. Uvedený krok si možno predstaviť napr., pri ochrane nedospelých detí, ale nie  u bežného úverového obchodu s priemerným spotrebiteľom. Myslíme si, že tento návrh by viedol k protiústavnosti zákona s ohľadom na porušenie princípu rovnosti občanov. Účastník konania zo spotrebiteľského úveru by tak bol oproti „bežným“ účastníkom neprimerane zvýhodňovaný. 
Dôvodová správa k návrhu toto síce pripúšťa, keď konštatuje, že u súdov je taktiež možné náhradné doručenie rozsudku, avšak žalovaný z predchádzajúcich rokovaní  aspoň vie, že sa civilné konanie proti nemu  vedie. S týmto nemôžeme súhlasiť,  pretože aj pri súde sa môže viesť konanie, kde pozvanie k súdu je doručené  fikciou, takže i v súdnom riadení  sa možno stretnúť  so situáciou, keď sa  žalovaný dozvie o rozsudku až od exekútora.  
Navrhovaná úprava vytvára  obrovský priestor pre zneužitie, lebo dlžník sa ľahko bude vyhýbať preberaniu pošty, čím sa celé rozhodcovské konanie zmarí. Zákon 244/2002 Z.z. neobsahuje riešenie ďalšieho postupu, keď  na rozdiel od českej  právnej úpravy  tu  mimo dokazovania nie je všeobecná možnosť  požiadať  súd o pomoc. 
Vec  teda zostane nevyriešená  u rozhodcu, ktorému  nezostane iné len znova a znova  posielať nález dlžníkovi, ktorý si ho  zámerne  nebude preberať. Odovzdanie veci  štátnemu súdu potom bude spravidla brániť rozhodcovská  doložka. Výsledkom bude zmarenie rozhodcovského konania, resp. nemožnosť ho dokončiť  a teda aj nemožnosť  presadiť svoje nároky zo strany veriteľa, čo povedie jednak ku konfliktu s ústavným právom na spravodlivý proces, a jednak s čl. 6 odst. 1 Európskeho dohovoru o ľudských právach. 
Zistenie adresy dlžníka z registra obyvateľstva je negatívna, pretože vo väčšine prípadov (cca 70%) sa v odpovedi uvádza adresa, ktorú spotrebiteľ uviedol pri uzatvorení zmluvy. Dôvodom tohto stavu je pravdepodobne to, že obyvateľ nie je nijako postihovaný za to, ak na registri obyvateľstva zmeny pobytu neohlási. 
 
2.	V § 31 sa za odsek 3 vkladá nový odsek 4, ktorý znie: 
„(4) Rozhodcovský súd prihliada na ustanovenia určené na ochranu spotrebiteľa13a).“ 
  
Navrhujeme vypustiť 
 
Zdôvodnenie: 
Navrhované znenie nového odseku 4 ust. § 31 je už podľa nášho názoru obsiahnuté v aktuálnom znení zákona. Rozhodcovský súd rozhoduje podľa právneho poriadku, na ktorom sa účastníci dohodli (ust. § 31 ods. 1 zákona). V spore vzniknutom z tuzemských obchodnoprávnych a občianskoprávnych vzťahov rozhoduje rozhodcovský súd vždy podľa právneho poriadku Slovenskej republiky (ust. § 31 ods. 2 zákona). Súčasťou právneho poriadku Slovenskej republiky je aj právna úprava ochrany spotrebiteľa. 
Logickým následkom tejto konštrukcie je aplikácia právneho poriadku Slovenskej republiky na konkrétny prípad, teda aj aplikácia ustanovení určených na ochranu spotrebiteľa. 
 
3.	V § 33 ods. 2 sa na konci pripája táto veta: 
„Rovnako nemožno prisúdiť plnenie zo spotrebiteľskej zmluvy, ktorá je v rozpore s ustanoveniami všeobecne záväzných predpisov, ktoré sú určené na ochranu spotrebiteľa, najmä ak obsahuje neprijateľnú zmluvnú podmienku13b) alebo ktorej predchádzala nekalá obchodná praktika13c).  
Poznámky pod čiarou k odkazom 13b a 13c znejú: 
„13b) § 53 ods. 4 Občianskeho zákonníka 
 	13c) Príloha č. 1 k zákonu č. 250/2007 Z. z. o ochrane spotrebiteľa“. 
 
Navrhujeme vypustiť 
 
Zdôvodnenie: 
Povinná aplikácia právneho poriadku Slovenskej republiky, prípadne iných štátov Európskej únie, zo strany rozhodcovského súdu znamená nevyhnutnú aplikáciu predpisov určených na ochranu spotrebiteľov. Tieto predpisy pokladajú neprijateľné zmluvné podmienky a nekalé obchodné praktiky za neplatné, čoho následkom je, že rozhodca/rozhodcovský súd na tieto pri svojom rozhodovaní neprihliada. Podľa nášho názoru sa, jedná o duplicitnú právnu úpravu pričom doterajšia právna úprava obsiahnutá v § 33 ods. 2 zákona o rozhodcovskom konaní je dostatočná a postihuje aj prípady uvedené v navrhovanom znení. 
 
4.	V § 34 ods. 2 písmeno h) znie: 
„h) poučenie o možnosti a lehote podať žalobu na súd o zrušenie rozhodcovského rozsudku.“ 
 
K tomuto bodu nemáme žiadne pripomienky. 
 
5.	V § 40 sa odsek 1 dopĺňa písmenom j), ktoré znie: 
„j) pri rozhodovaní boli porušené ustanovenia určené na ochranu spotrebiteľa.“. 
 
Navrhujeme zmeniť znenie: 
 
j)  pri rozhodovaní rozhodcovský súd neprihliadal na ustanovenia určené na ochranu spotrebiteľa, ak ich porušenie účastník v rozhodcovskom konaní namietal. 
 
Zdôvodnenie: 
Ustanovenia na ochranu spotrebiteľa majú jediný cieľ, a to vyvážiť postavenie spotrebiteľa v právnych vzťahoch tak, aby bolo rovnaké ako má iný subjekt, s ktorým vstupuje spotrebiteľ do právneho vzťahu (napr. kúpnej zmluvy). Porušením predpisov na ochranu spotrebiteľa je tak daná automaticky nerovnosť medzi účastníkmi konania, a teda už v súčasnej právnej úprave daný žalobný dôvod na preskúmanie rozhodnutia rozhodcovského súdu (viď ust. § 40 ods. 1 písm. g) zákona). 
Ustanovenia zákona č. 250/2007 Z.z. o ochrane spotrebiteľa, príp. § 52 a nasl. Občianskeho zákonníka upravujú ochranu spotrebiteľa v oblasti hmotného práva, nie procesného postupu v spore zo spotrebiteľskej zmluvy.  
 
6.	V § 45 ods. 1 písmeno c) znie: 
„ak rozhodcovský rozsudok zaväzuje účastníka rozhodcovského konania na plnenie, ktoré je objektívne nemožné, právom nedovolené, odporuje dobrým mravom, alebo ak ide o plnenie zo spotrebiteľskej zmluvy17a), ktorá obsahuje nečestnú zmluvnú podmienku, alebo ktorej predchádzali nekalé obchodné praktiky.“. 
Poznámka pod čiarou k odkazu 17a znie: 
„17a) § 52 ods. 1 Občianskeho zákonníka.“. 
 
Navrhujeme vypustiť 
 
Zdôvodnenie: 
 
Náš právny poriadok nepozná spojenie „nečestné zmluvné podmienky“, pravdepodobne malo ísť o spojenie „neprijateľné zmluvné podmienky“, event. „neprijateľné podmienky“. 
Takáto úprava sa nám javí ako nadbytočná, pretože doterajšia právna úprava obsiahnutá v § 45 ods. 1 písm. c) zákona o rozhodcovskom konaní je dostatočná a postihuje aj prípady uvedené v navrhovanom znení. 
 
Navrhované znenie taktiež neprimerane rozširuje dôvody zastavenia exekúcie lebo: 
 
a)  sa jedná o skutočnosti, ktoré majú byť predmetom samotného konania, a ktoré má v zmysle novely rozhodcovský súd povinne skúmať, resp. plnenie zo zmluvy za takých podmienok nemôže priznať (viď novelizované ustanovenie § 33 ods. 2); 
b)  spotrebiteľ má právo žiadať zrušenie rozhodcovského rozsudku podľa § 40 zákona z uvedených dôvodov; 
c)  bodom 6 návrhu novely zákona dochádza k nedovolenému preskúmavaniu už vydaného exekučného titulu (právoplatný a vykonateľný rozhodcovský rozsudok je exekučným titulom) zo strany exekučného súdu. Podotýkame, že takúto právomoc exekučný súd nemá voči žiadnemu z iných exekučných titulov podľa zákona č. 233/1995 Z.z. v platnom znení (Exekučný poriadok).  
Dôslednou aplikáciou navrhovaného znenia novely by zo strany exekučných súdov dochádzalo k neustálemu a permanentnému súdnemu preskúmavaniu rozhodnutí rozhodcovských súdov zo strany všeobecného súdnictva, ktoré už vôbec nie je viazané na žalobu o preskúmanie zákonnosti rozhodnutia rozhodcovského súdu podľa ust. § 40 zákona. 
V prípade schválenia takto navrhnutého znenia zákona sa vlastne ust. § 40 zákona o rozhodcovskom konaní stane obsolétnym ustanovením právneho predpisu (platným, ale v aplikačnej praxi nepoužiteľným ustanovením), nakoľko k preskúmavaniu každého rozhodnutia rozhodcovského súdu bude dochádzať nie na základe žaloby, ale na základe návrhu na vykonanie exekúcie, ktorý bude podávať subjekt, ktorý logicky ani netvrdí neplatnosť rozhodcovského rozhodnutia. 
Nemyslíme si taktiež, že je úlohou súdu v rámci exekučného konania skúmať skutočnosti, ktoré majú byť (a aj sú) predmetom konania vo veci samej. A o tom, či takéto zmluvné podmienky sú nečestné môže rozhodnúť len rozhodcovský súd v konaní vo veci samej alebo všeobecný súd v konaní o zrušení rozhodcovského rozhodnutia v zmysle § 40 zákona, no je scestné, aby to riešil súd v rámci exekučného konania. Exekučné konanie nie je odvolacím konaním, ktorého účelom je skúmanie právoplatného a vykonateľného rozhodnutia vo veci samej – veď na to je predsa samotné konanie! Naviac to, či sú zmluvné podmienky nečestné nie je možné posudzovať len tak, bez nariadenia pojednávania, vykonania dokazovania a pod. V praxi by to znamenalo, že hoci by rozhodcovský súd správne rozhodol a rozhodnutie sa stalo právoplatné a vykonateľné, súd v rámci exekučného konania sa môže rozhodnúť, že je to naopak - exekučný súd môže mať iný právny názor a bez toho, aby bol „nadriadeným súdom“ a bez toho aby rozhodnutie vo veci zmenil, zmarí výkon rozhodnutia, teda celkovo zmarí účel Občianskeho súdneho konania.  
 
Záverečné a prechodné ustanovenia: 
 
Záverom poukazujeme na to, že v navrhovanom znení nie je žiadna zmienka o prechodných ustanoveniach. Tieto je potrebné pripraviť najmä s v súvislosti s prebiehajúcimi konaniami z dôvodu vylúčenia možných retroaktívnych účinkov.  
	O	ČA	Viď odôvodnenie k predošlej pripomienke.