Doložka prednosti
 medzinárodnej zmluvy pred zákonmi
 (čl. 7 ods. 5 ústavy)

1. Gestor zmluvy: Ministerstvo spravodlivosti Slovenskej republiky

2. Názov zmluvy: Európsky  dohovor  o  dohľade  nad  podmienečne  odsúdenými alebo podmienečne prepustenými páchateľmi prijatý v Štrasburgu 30. novembra 1964

3. Účel a predmet zmluvy a jeho úprava v legislatíve Slovenskej republiky:
Účelom zmluvy je poskytovať si navzájom medzi zmluvnými stranami pomoc  potrebnú   na  spoločenskú rehabilitáciu  páchateľov, pričom táto  pomoc má formu  dohľadu  zameraného  na   uľahčenie  riadneho  správania  sa páchateľov a ich opätovného  prispôsobenia  sa  spoločenskému  životu a na sledovanie ich  správania sa s cieľom uložiť im trest alebo vykonať trest už uložený, ak  to bude potrebné. Súčasne sa zmluvné strany zaväzujú vykonávať za podmienok v dohovore uvedených tresty odňatia slobody alebo  iné tresty spojené  s odňatím slobody,  ktoré boli vynesené nad páchateľom a ktorých výkon sa podmienečne odložil. Ide o otázky upravené v podmienkach Slovenskej republiky v zákone č. 141/1961 Zb. o trestnom konaní súdnom (Trestný poriadok) v znení neskorších predpisov  a v zákone č. 448/2002 Z.z. o ochrannom dohľade.

4. Priama úprava práv alebo povinností fyzických osôb alebo právnických osôb:
	Dohovor neobsahuje priamu úpravu práv alebo povinností fyzických osôb alebo právnických osôb.

5. Kategória zmluvy podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky (vyžaduje pred  ratifikáciou súhlas Národnej rady Slovenskej republiky):
Dohovor je na účely článku 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky možné charakterizovať ako “medzinárodnú zmluvu o ľudských právach a základných slobodách”, pretože obsahuje otázky, ktoré sa priamo dotýkajú základných ľudských práva a slobôd, a to slobody pohybu podľa čl. 23 Ústavy Slovenskej republiky a práva na súdnu a inú právnu ochranu podľa Siedmeho oddielu Druhej hlavy Ústavy Slovenskej republiky.

6. Kategória zmluvy podľa čl. 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky (má prednosť pred zákonmi):
Dohovor je na účely článku 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky možné charakterizovať ako “medzinárodnú zmluvu, na ktorej vykonanie nie je potrebný zákon”, pretože ide o medzinárodnú zmluvu, ktorá je svojim charakterom spôsobilá priameho, bezprostredného vykonávania (tzv. “self-executing”). 
Nakoľko predmetný dohovor budú vykonávať aj súdy Slovenskej republiky a podľa článku 144 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky je sudca viazaný iba medzinárodnými zmluvami podľa jej článku 7 ods. 2 a čl. 7 ods. 5,  vyžaduje efektívne vykonávanie dohovoru v podmienkach Slovenskej republiky, aby bol dohovor klasifikovaný ako medzinárodná zmluva, ktorá má prednosť pred zákonom.

7. Dopady prijatia medzinárodnej zmluvy, ktorá má prednosť pred zákonmi, na slovenský právny poriadok (uvedú sa právne predpisy alebo ich jednotlivé ustanovenia, ktorých sa medzinárodná zmluva týka; potreba ich zrušenia alebo adaptácie z dôvodu duplicity):
	Dohovor má dopad na zákon č. 141/1961 Zb. o trestnom konaní súdnom (Trestný poriadok) v znení neskorších predpisov a na zákon č. 448/2002 Z.z. o ochrannom dohľade. 
Vzhľadom na priamu použiteľnosť ustanovení medzinárodnej zmluvy nie je potrebné, pri zabezpečení jej prednosti pred zákonmi podľa článku 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky, zrušiť alebo adaptovať tieto normy z dôvodu duplicity.
Ustanovenia § 417 až 420 Trestného poriadku (v znení zákona č. 422/2002 Z.z.) boli vypracované už s cieľom vykonávania tohto dohovoru.