20/1996 Z.z.
                            OZNÁMENIE
       Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky

    Ministerstvo zahraničných vecí  Slovenskej republiky oznamuje,
že 21. júla 1994  bola v Bratislave podpísaná  Dohoda medzi vládou
Slovenskej republiky a vládou  Republiky Slovinsko o medzinárodnej
cestnej doprave.
    Dohoda nadobudla platnosť výmenou nót, t.j. 16. novembra 1995,
na základe článku 18.

                              DOHODA
 medzi vládou Slovenskej republiky a vládou Republiky Slovinsko
                 o medzinárodnej cestnej doprave

    Vláda Slovenskej republiky a  vláda Republiky Slovinsko (ďalej
"zmluvné strany"),  vedené snahou upraviť  a podporiť medzinárodnú
cestnú dopravu,

    dohodli sa takto:

                               Čl.1

    1. Ustanovenia tejto dohody sa vzťahujú na medzinárodnú cestnú
prepravu  cestujúcich  a  tovaru  medzi  Slovenskou  republikou  a
Republikou Slovinsko, ako aj na tranzitnú cestnú dopravu cez tieto
štáty zabezpečovanú dopravcami, ktorí  sú oprávnení vykonávať túto
prepravu v  súlade s právnymi  predpismi platnými na  území štátov
zmluvných strán.

    2. Prepravu cestujúcich  a tovaru v  zmysle tejto dohody  môžu
vykonávať len dopravcovia, ktorí majú  sídlo na území štátu jednej
zo zmluvných  strán a ktorí  podľa príslušných právnych  predpisov
svojho štátu majú oprávnenie  na vykonávanie medzinárodnej cestnej
prepravy. 

                          Osobná doprava
                               Čl.2

    1. Osobnou  dopravou v  zmysle tejto  dohody je  preprava osôb
a ich batožiny autobusmi. Sem  patrí aj jazda prázdnych autobusov,
ktorá je potrebná pri poskytovaní služieb osobnej dopravy.

    2. Za autobusy  sa považujú motorové vozidlá,  ktoré sú svojím
vybavením spôsobilé  a určené na prepravu  viacerých ako deviatich
osôb vrátane vodiča. 

                               Čl.3

    1. Pravidelná autobusová  doprava je preprava  osôb v určených
časových  intervaloch  na  určenej  linke,  pričom  cestujúci majú
možnosť  vystupovať a  nastupovať na  vopred určených  zastávkach.
Pravidelná autobusová doprava je  prístupná každému cestujúcemu, v
prípade  potreby  sa  reguluje  povinnými  miestenkami.  Špeciálna
pravidelná  autobusová  doprava  je  preprava  určitých  kategórií
cestujúcich.

    2. Pravidelné  autobusové linky  medzi štátmi  oboch zmluvných
strán, ako aj pravidelné  tranzitné linky prechádzajúce ich územím
povoľujú  po  vzájomnej  dohode   príslušné  orgány  štátov  oboch
zmluvných strán.

    3. Príslušné  orgány  štátov  oboch  zmluvných  strán vydávajú
povolenie na tú časť linky, ktorá prechádza ich územím.

    4. Žiadosť o  povolenie sa predkladá  príslušnému orgánu štátu
zmluvnej strany, v ktorom je vozidlo registrované.

    5. Žiadosť  podľa odseku  4 musí  obsahovať predovšetkým tieto
údaje:

 a) názov dopravcu a jeho úplnú adresu;
 b) druh dopravy;
 c) požadované obdobie platnosti povolenia;
 d) čas prevádzky a počet jázd za deň alebo za týždeň;
 e) cestovný poriadok (plán trasy);
 f) presnú  trasu linky  (zastávky na  nastupovanie a vystupovanie
    cestujúcich, hraničné priechody);
 g) dĺžku linky v kilometroch;
 h) čas vedenia vozidla a odpočinku vodičov;
 i) maximálny počet miest na sedenie;
 j) cestovné a tarifné podmienky.

    6. Príslušný  orgán  štátu   jednej  zmluvnej  strany  odovzdá
príslušnému  orgánu  štátu  druhej   zmluvnej  strany  žiadosť  so
všetkými predpísanými údajmi, ktoré je ochotný schváliť.

    7. Povolenie  sa  vydáva  najviac  na  päť  rokov a na základe
žiadosti ho možno predĺžiť. 

                               Čl.4

    1. Kyvadlová  doprava je  preprava, pri  ktorej sa  prepravujú
vopred   vytvorené   skupiny   cestujúcich   viacerými  jazdami  z
východiskového  miesta do  cieľového  miesta  a späť.  Tie skupiny
cestujúcich, ktoré  sa prepravili do  cieľového miesta, sa  neskôr
prepravia  späť do  východiskového miesta.  Kyvadlová doprava musí
zabezpečovať  okrem  prepravného   výkonu  aj  ubytovanie  skupiny
cestujúcich v  cieľovom mieste. Prvá  jazda späť a  posledná jazda
tam musia byť prázdne.

    2. Na   vykonávanie  kyvadlovej   dopravy  osôb   je  potrebné
povolenie príslušného orgánu štátu druhej zmluvnej strany. Žiadosť
o udelenie  povolenia  podáva  žiadateľ  priamo príslušnému orgánu
štátu druhej  zmluvnej strany. Žiadosť sa  musí podať najneskôr do
30 dní pred plánovaným začatím prepravy.

    3. Žiadosť o povolenie kyvadlovej  dopravy podľa odseku 2 musí
obsahovať  názov a  adresu dopravcu,  časový rozpis  a počet jázd,
údaje o mieste ubytovania a údaje o dĺžke pobytu.

    4. Zásady   povoľovacieho    konania,   formuláre,   kontrolné
dokumenty a ďalšie otázky  dohodne Zmiešaná komisia zriadená podľa
článku 17 tejto dohody. 

                               Čl.5

    1. Príležitostná   doprava   je   doprava,   ktorej  charakter
nezodpovedá ustanoveniam článkov 3 a 4 tejto dohody.

    2. Príležitostná  doprava medzi  štátmi oboch  zmluvných strán
alebo tranzit cez ich územie nevyžaduje povolenie, ak ide o

 a) prepravu vykonávanú  tým istým vozidlom,  ktorým sa prepravuje
    tá  istá skupina  cestujúcich vracajúca  sa do  východiskového
    miesta;
 b) prepravu, ktorou sa na ceste  tam prepravujú cestujúci a jazda
    späť je prázdna.

    3. Príležitostná   doprava,  ktorá   nezodpovedá  ustanoveniam
odseku  2,  podlieha  povoleniu  príslušného  orgánu  štátov oboch
zmluvných strán.

    4. Príslušné orgány štátov zmluvných strán si navzájom vymenia
dohodnutý počet povolení na prepravu uvedenú v odseku 3 a na jazdy
prázdnych  autobusov  na  zabezpečenie  prepravy  osôb  v  prípade
technických porúch či dopravných nehôd autobusov. Zmiešaná komisia
vytvorená podľa  článku 17 tejto dohody  určí dokument na kontrolu
prepráv uvedených v odseku 2. 

                         Preprava tovarov
                               Čl.6

    Dopravcovia  jednej  zmluvnej   strany  vykonávajúci  prepravu
tovaru  podľa  článku  1,  musia  mať  vo svojom vozidle povolenie
vydané  zodpovedným  orgánom  štátu  druhej  zmluvnej  strany,  ak
vykonávajú prepravu medzi oboma krajinami, tranzitnú dopravu alebo
dopravu do tretej krajiny. 

                               Čl.7

    Počet a druh povolení podľa  článku 6, ako aj ďalšie podmienky
týkajúce  sa   prepravy  určia  priamo   príslušné  orgány  štátov
zmluvných  strán na  základe záverov  Zmiešanej komisie vytvorenej
podľa článku 17 tejto dohody. 

                               Čl.8

    1. Povolenie podľa článku 6 sa nevyžaduje na

 a) dopravu nákladu z verejného letiska alebo na verejné letisko v
    prípade poškodenia alebo inej nehody lietadla;
 b) dopravu poškodeného motorového vozidla alebo jeho prívesu;
 c) dopravu zostatkových častí vozidiel (vrakov);
 d) dopravu  predmetov  v  prípade  ich  sťahovania  v  primeranom
    vozidle;
 e) dopravu poštových zásielok;
 f) dopravu vecí a zariadení na veľtrhy a výstavy;
 g) dopravu   scénických  výprav   a  iných   potrebných  vecí  na
    divadelné,   filmové,   cirkusové,   rozhlasové   a  televízne
    predstavenia;
 h) dopravu  uhynutých zvierat  okrem  prípadov,  ak sú  určené na
    priemyselné spracovanie ako surovina;
 i) dopravu včiel a rybích násad;
 j) dopravu kvetov a iných ozdobných rastlín;
 k) dopravu farmaceutických a iných  materiálov v rámci pomoci pri
    odstraňovaní následkov prírodných katastrof;
 l) jazdy  prázdnych  vozidiel,   ktoré  majú  nahradiť  poškodené
    vozidlá a zabezpečiť prepravu,  ktorú poškodené vozidlá nemôžu
    vykonať;
 m) dopravu  s  návesom  v  skupine  vozidiel  zloženej  z vozidla
    domáceho dopravcu a návesu zahraničného dopravcu;
 n) vozidlá vykonávajúce technickú  pomoc alebo opravu poškodených
    vozidiel;
 o) prepravu  vozidla,  ktoré  má  nahradiť  iné poškodené vozidlo
    nachádzajúce sa na území druhej krajiny;
 p) dopravu nákladov, ktoré sa používajú na vzdelávacie a reklamné
    účely;
 q) prepravu  vozidlami  s  maximálnou  celkovou  hmotnosťou 6 t a
    úžitkovou hmotnosťou 3,5 t;
 r) prepravu zomrelých.

    2. Pri doprave podľa odseku 1  tohto článku musí mať vodič pri
sebe všetky dokumenty a doklady, ktoré osvedčujú, že ide o jeden z
vymenovaných druhov dopravy. 

                               Čl.9

    1. Ak hmotnosť  alebo rozmery vozidla  alebo nákladu prekročia
hmotnosť alebo  rozmery prípustné na  území štátu druhej  zmluvnej
strany,  musí  byť  vozidlo  vybavené  osobitným povolením vydaným
príslušným orgánom štátu druhej zmluvnej strany.

    2. Osobitné  povolenie  sa  vyžaduje  aj  pri  preprave zvlášť
nebezpečného tovaru a odpadu.

    3. Povolenie  vydané podľa  odseku 1  a 2  tohto článku presne
vymedzuje trasu vozidla. 

                       Všeobecné ustanovenia
                               Čl.10

    Dopravcovia,  ktorí  majú  sídlo  na  území  štátu  jednej  zo
zmluvných strán,  sú povinní dodržiavať dopravné  a colné predpisy
platné na území štátu druhej zmluvnej strany. 

                               Čl.11

    Dopravcovia,  ktorí  majú  sídlo  na  území  štátu  jednej  zo
zmluvných strán  a ktorí vykonávajú  prepravu podľa tejto  dohody,
platia za  prepravu uskutočňovanú na  území štátu druhej  zmluvnej
strany   dane,   správne   poplatky   a   dávky   určené  platnými
vnútroštátnymi predpismi štátu tejto druhej zmluvnej strany. 

                               Čl.12

    Vo  všetkých prípadoch,  ktoré nie  sú upravené  ustanoveniami
tejto dohody alebo ustanoveniami  medzinárodných zmlúv, ktorými sú
viazané  obe  zmluvné  strany,  sa  použijú  vnútroštátne predpisy
platné v každom zo štátov zmluvných strán. 

                               Čl.13

Preprava cestujúcich  alebo tovaru vykonávaná  dopravcom, ktorý má
sídlo   na  území   štátu   jednej   zo  zmluvných   strán,  medzi
východiskovým a  cieľovým miestom nachádzajúcim sa  na území štátu
druhej zmluvnej strany sa nepovoľuje okrem prípadov, keď príslušný
orgán štátu druhej zmluvnej strany udelí osobitné povolenie. 

                               Čl.14

    Povolenia  podľa  článkov  3,  5  a  6  tejto dohody a ostatné
doklady predvídané touto dohodou musia byť vo vozidlách a musia sa
predložiť kedykoľvek na žiadosť príslušných orgánov. 

                               Čl.15

    1. Ak  sa dopravca  štátu  jednej  zmluvnej strany  dopustí na
území  štátu  druhej  zmluvnej  strany  porušenia ustanovení tejto
dohody, príslušné orgány štátu tejto druhej zmluvnej strany budú o
nich informovať príslušné orgány štátu prvej zmluvnej strany.

    2. V  prípade  porušenia  uvedeného  v  odseku  1 tohto článku
príslušné orgány  štátu zmluvnej strany, na  území ktorého došlo k
porušeniu,  môžu požiadať  príslušný orgán  štátu druhej  zmluvnej
strany, aby

 a) dal  výstrahu  dopravcovi  spolu  s  oznámením,  že  v prípade
    opakovania porušenia sa mu čiastočne alebo úplne zruší možnosť
    vykonávania prepráv na území druhého štátu;
 b) dočasne, čiastočne alebo úplne zrušil právo dopravcu vykonávať
    prepravu na území svojho štátu.

    3. Orgán, ktorý  urobí také opatrenie,  bude o ňom  informovať
príslušný orgán štátu druhej zmluvnej strany. 

                               Čl.16

    Zmluvné strany si navzájom  oznámia, ktoré orgány sú príslušné
na vykonávanie  opatrení ustanovených v  tejto dohode a  na výmenu
všetkých potrebných štatistických a iných informácií. 

                               Čl.17

    Zmluvné  strany vytvoria  Zmiešanú komisiu,  ktorá sa  zíde na
žiadosť  jednej  alebo  druhej  zmluvnej  strany  a ktorá ustanoví
spôsob vykonávania tejto dohody. 

                               Čl.18

    1. Každá  zmluvná strana  oznámi nótou  druhej zmluvnej strane
vnútroštátne  schválenie  dohody.  Táto  dohoda nadobudne platnosť
dňom prijatia poslednej nóty.

    2. Dohoda sa  uzaviera na obdobie jedného  roku a jej platnosť
sa bude  automaticky predlžovať vždy o  ďalší rok, ak ju  jedna zo
zmluvných  strán nevypovie  písomne diplomatickou  cestou najmenej
šesť mesiacov pred uplynutím príslušného obdobia platnosti.

    Dané v  Bratislave 21. júla 1994 v  dvoch vyhotoveniach, každé
v slovenskom a  slovinskom jazyku, pričom obe  znenia majú rovnakú
platnosť.

                            Za vládu
                      Slovenskej republiky:
                      Mikuláš Dzurinda v.r.
                             Za vládu
                      Republiky Slovinsko:
                         Igor Umek v.r.