Predkladacia správa

Vodná doprava Slovenskej republiky je súčasťou jednotnej dopravnej sústavy a zohráva dôležitú úlohu pri tovarovej výmene, najmä v zahraničnom obchode štátu.

	Vodná doprava je špecifická forma dopravy, ktorá využíva potenciál vodných tokov dopravnej cesty a v porovnaní s inými druhmi dopravy má nielen ekonomický, ale aj ekologický význam. Je to najstarší druh dopravy a vždy súvisel s hospodárskym, kultúrnym a politickým rozvojom spoločnosti na všetkých stupňoch jej vývoja. Aj dnes je významným dopravným oborom pri narastajúcom množstve prepravovaných surovín, nadrozmerných tovarov, hromadných substrátov a kusových zásielok tak v medzištátnej preprave, ako aj vo vnútroštátnej preprave. Dnes, pri preťaženosti európskych cestných ťahov a čoraz väčšieho dôrazu na optimalizáciu prepravných prúdov s využitím kombinovanej dopravy, predstavuje vodná doprava progresívny prepravný systém. Z hľadiska dnešných požiadaviek na ochranu životného prostredia patrí tento dopravný systém k najmenej zaťažujúcim životné prostredie.

	Vodná doprava Slovenskej republiky je v súčasnosti plne závisí od využitia rieky Dunaj, čiastočne od Váhu pri realizovaní skúšobných plavieb na I. etape Vážskej vodnej cesty v úseku Komárno - Šaľa, otvorenej od júna 1998 a Bodrogu v úseku št. hranica s Maďarskou republikou po Ladmovce. Okrem týchto reálnych vodných ciest sa vykonáva sezónna osobná lodná doprava na veľkých vodných nádržiach, napr. Oravská priehrada, Liptovská Mara, Sĺňava, Zemplínska šírava. Na ďalších slovenských riekach sa uskutočňuje športová a rekreačná plavba.

Slovenská republika sa v rámci integračného procesu tohto dopravného odboru aktívne zúčastňuje na príprave medzinárodných dohôd rôzneho druhu. Jednou z nich je aj Budapeštiansky dohovor o Zmluve na prepravu tovarov po vnútrozemskej vodnej ceste (ďalej len „Dohovor CMNI”), ktorý sa pripravil pod gesciou Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov v Ženeve v spolupráci s Dunajskou komisiou a Centrálnou komisiou na plavbu po Rýne a jednotlivými európskymi  štátmi. Výsledkom tejto spoločnej snahy je podpis Dohovoru CMNI dňa 22. júna 2001 v Budapešti na Diplomatickej konferencii predstaviteľov európskych štátov na prijatie Dohovoru CMNI. Dohovor CMNI vytvára jednotné podmienky pre všetkých prevádzkovateľov vodnej dopravy a je koncipovaný tak, aby bol akceptovateľný európskymi štátmi v povodí rieky Rýn a aj krajinami strednej a východnej Európy v povodí rieky Dunaj.

	Dohovor CMNI je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky ako aj s právnymi predpismi Slovenskej republiky z oblasti vnútrozemskej plavby.

	Dohovor CMNI je v súlade s právom Európskej únie. V primárnom práve ES sa problematika Dohovoru CMNI dotýka ustanovení Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva         (amsterdamské znenie) v hlave V - Doprava. V sekundárnom práve ES je problematika Dohovoru CMNI čiastočne upravená v právnych aktoch, ktoré boli úplne alebo čiastočne implementované do zákona č. 338/2000 Z. z. o vnútrozemskej plavbe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Sú to:

•	Nariadenie Rady 3921/91/EHS stanovujúce podmienky, za ktorých môžu dopravcovia z iných štátov vykonávať prepravu tovaru alebo osôb vnútrozemskou vodnou dopravou v rámci členského štátu;
•	Nariadenie Rady 1356/96/ES o spoločných pravidlách aplikovateľných pre prepravu tovaru alebo cestujúcich vnútrozemskou vodnou dopravou medzi členskými štátmi z hľadiska slobody poskytovania takých dopravných služieb;
•	Nariadenie Rady 2919/85/EHS stanovujúce podmienky prístupu k dohodám podľa Revidovaného dohovoru pre plavbu na Rýne, týkajúceho sa plavidiel patriacich Rýnskej plavbe;

Právo Európskej únie vo vzťahu k problematike prepravy tovarov po vnútrozemských vodných cestách neprijalo komplexný právny akt zohľadňujúci prepravu tovarov vo väzbe na práva a povinnosti prepravcov a dopravcov.

Dohovor je multilaterálnou medzinárodnou zmluvou prezidentskej povahy, ktorá priamo zakladá práva alebo povinnosti fyzických osôb alebo právnických osôb podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky, na ktorej vykonanie nie je potrebný zákon podľa čl. 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky a ktorá má prednosť pred zákonmi. Pred jej ratifikáciou sa vyžaduje súhlas Národnej rady Slovenskej republiky a rozhodnutie o jej prednosti pred zákonmi.

Materiál je legislatívnej povahy, jeho prijatie nemá dopad na zvýšenie výdavkov verejných financií, zamestnanosť, podnikanie a životné prostredie; nezasahuje do pôsobnosti iných orgánov verejnej moci ani z neho nevyplývajú týmto orgánom žiadne úlohy.