Príloha
k Vyhodnoteniu pôsobenia Slovenskej republiky v Bezpečnostnej rade OSN
v rokoch 2006-2007
Obsah:
EURÓPA
Srbsko - budúci status Kosova						str. 3
Bosna a Hercegovina							str. 5
Južný Kaukaz - Gruzínsko/Abcházsko					str. 6
Cyprus									str. 7

BLÍZKY A STREDNÝ VÝCHOD
Blízky východ, vrátane palestínskej otázky			
(izraelsko-palestínsky konflikt)						str. 9
Libanon									str. 10
Misia OSN na Golanských výšinách (UNDOF)				str. 14
Misia OSN UNTSO							str. 14	
Irak										str. 15
Irak - Monitorovacia, verifikačná a inšpekčná komisia OSN 
(UNMOVIC)								str. 16
Irak a Kuvajt								str. 18
Sankcie voči Iraku 								str. 18
Afganistan									str. 19
Sankcie voči Al-Kájde a Talibanu						str. 20

ÁZIA A TICHOMORIE
Barma / Mjanmarsko							str. 22
Nepál 									str. 23
Východný Timor								str. 24
Fidži										str. 25

AMERIKY
Haiti 									str. 27

AFRIKA
Burundi									str. 29
Čad a Stredoafrická republika						str. 30
Eritrea a Etiópia 								str. 31
Guinea-Bissau 								str. 32
Konžská demokratická republika						str. 32
Pobrežie Slonoviny 							str. 34
Rwanda									str. 35
Sierra Leone								str. 36
Somálsko 									str. 37
Sudán									str. 38
Uganda									str. 42
Západná Sahara								str. 42
TEMATICKÉ, PRIEREZOVÉ A INÉ OTÁZKY
Protiteroristický výbor BR OSN (CTC)					str. 44
Ohrozenia medzinárodného mieru a bezpečnosti				
spôsobené teroristickými útokmi						str. 45
Predsedníctvo SR vo Výbore BR OSN 					
zriadenom na základe rezolúcie 1540 (2004)				str. 45
Jadrový program Iránskej islamskej republiky				str. 48
Jadrový program Kórejskej ľudovodemokratickej republiky 		str. 51
Spolupredsedníctvo SR v Ad hoc výbore BR OSN 
	pre revíziu mandátov							str. 52
Neformálna pracovná skupina BR OSN pre dokumentáciu 
a iné procedurálne otázky							str. 53

MEDZINÁRODNÉ TRIBUNÁLY A SÚDY
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (MTTJ)		str. 55
Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu (MTTR)			str. 55
Špeciálny súd pre Sierra Leone						str. 56
Medzinárodný trestný súd (MTS)						str. 57
Medzinárodný súdny dvor (MSD)						str. 58
Ochrana civilného obyvateľstva, žien a detí v ozbrojených konfliktoch	str. 58

ÚČASŤ SR V MIEROVÝCH OPERÁCIÁCH OSN				str. 59
REZOLÚCIE BR OSN V ROKU 2006                                                          str. 62
REZOLÚCIE BR OSN V ROKU 2007                                                          str. 69 

EURÓPA
Srbsko - budúci status Kosova 
Už v čase vstupu Slovenskej republiky do BR OSN bola situácia v regióne Západného Balkánu najsilnejšie ovplyvnená procesom určenia statusu Kosova, ktorý bol iniciovaný BR OSN ešte pred vstupom SR do BR OSN v októbri 2005. BR OSN v októbri 2005 na základe komplexnej hodnotiacej správy osobitného vyslanca GT OSN Kaia Eideho o plnení 8 demokratických štandardov pre Kosovo a v súlade s rezolúciou BR OSN č. 1244 (1999) BR OSN rozhodla o zahájení procesu určovania budúceho statusu Kosova. BR OSN súčasne odobrila návrh vymenovať bývalého fínskeho prezidenta Marttiho Ahtisaariho za osobitného vyslanca GT OSN (SESG) pre proces určenia budúceho statusu Kosova i „Vodiace princípy Kontaktnej skupiny pre proces určenia budúceho statusu Kosova“, ktoré vymedzili rámec procesu. V súlade so zmienenými princípmi nemala žiadna zo strán rokovaní právo veta v žiadnej otázke a ani prípadná neúčasť jednej zo strán neznamená zastavenie procesu. Vodiace princípy takisto stanovili princíp troch „nie“: (1) nie návratu pred r. 1999, (2) nie deleniu Kosova a (3) nie spájaniu Kosova s iným štátom, resp. územím. Všetky ostatné opcie budúceho statusu tak ponechala BR OSN otvorené. Časový rámec pre nájdenie riešenia určenia budúceho statusu Kosova bol stanovený Kontaktnou skupinou (Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Nemecko, Taliansko, USA, Rusko) na rok 2006, čo obsahuje aj Londýnske vyhlásenie ministrov zahraničných vecí Kontaktnej skupiny z 31.1.2006. Súčasne predmetné vyhlásenie ministrov po prvýkrát zmienilo dôležitý prvok, že budúci status Kosova musí byť prijateľný pre obyvateľstvo Kosova. Úvodná fáza rokovaní o statuse Kosova začala koncom roka 2005 „kyvadlovou diplomaciou“ M. Ahtisaariho a pokračovala sériou kôl priamych rokovaní o decentralizácii (deľba právomocí medzi samosprávnymi celkami v Kosove, privatizácia a riešenie majetkových vzťahov, ochrana ľudských práv a slobôd, ochrana srbského cirkevného a kultúrneho dedičstva v Kosove, návrat srbských utečencov apod.). Po rokovaniach o decentralizácii sa v auguste 2006 uskutočnilo prvé kolo priamych rokovaní na najvyššej úrovni medzi Belehradom a Prištinou o otázke statusu, ktoré skončilo bezvýsledne. Belehrad presadzoval formulku „viac ako autonómia, menej ako nezávislosť“, resp. ponúkal rôzne modely širokej autonómie, Priština žiadala priznanie plnej suverenity a nezávislosti. Osobitný vyslanec M. Ahtisaari i západná časť Kontaktnej skupiny  sa od začiatku statusového procesu stavali značne skepticky k možnosti nájdenia kompromisného riešenia, pretože bolo zrejmé, že ani jedna z rokovacích strán nemôže/nemá záujem zľaviť zo svojich maximalistických požiadaviek. Rokovací proces vedený M. Ahtisaarim bol zavŕšený v marci 2007 predložením jeho komplexného návrhu statusu Kosova a správy s odporúčaniami, v ktorej autor priamo odporučil udelenie Kosovu formy dozorovanej nezávislosti (supervised independence). Jedným z hlavných záverov Ahtisaariho správy bolo, že reintegrácia Kosova do Srbska nie je udržateľné riešenie a dozorovaná nezávislosť tak predstavuje jediné východisko zo slepej uličky, v ktorej sa rokovania ocitli po 14 mesiacoch rokovaní a 25 expertných stretnutiach a 1 stretnutí na najvyššej úrovni. Pozície oboch rokovacích strán k otázke statusu boli v správe označené za nezmieriteľné a potenciál vzájomne akceptovateľného riešenia za nulový. GT OSN Pan Ki-mun následne dňa 27.3.2007 posunul oba dokumenty vypracované M. Ahtisaarim členom BR OSN sprievodným listom, v ktorom tlmočil plnú podporu jeho návrhu komplexného statusu Kosova i správe s odporúčaniami. Belehrad návrhy Ahtisaariho rezolútne odmietol, Priština ich akceptovala. V tejto situácii, za absencie dohody medzi Belehradom a Prištinou, začala BR OSN 3.4.2007 posudzovať otázku budúceho statusu Kosova a zvažovať možnosť prijatia riešenia na základe ustanovení návrhov predložených M. Ahtisaarim. Rusko ako najsilnejší oponent konceptu nanúteného riešenia navrhlo vyslanie misie BR OSN do Srbska a Kosova s cieľom oboznámenia sa so skutkovým stavom. Veľvyslanci členských krajín BR OSN počas svojej misie v dňoch 25.-28.5.2007 navštívili Brusel (stretnutia s politickým vedením EÚ a NATO), Belehrad, Kosovo a Viedeň (stretnutie s M. Ahtisaarim). Po svojom návrate misia BR OSN predložila hodnotiacu správu, v ktorej zdôraznila vysoké očakávania obyvateľov Kosova, diametrálnu rozdielnosť pozícií oboch strán k otázke statusu, potrebu ďalšieho zlepšenia situácie v oblasti návratov utečencov a presídlencov spomedzi nealbánskych komunít do Kosova a význam európskej perspektívy pre celý región. Za týchto okolností v apríli 2007 iniciovala západná časť Kontaktnej skupiny rokovania členov BR OSN o návrhu novej rezolúcie, ktorá by zaručila budovanie mnoho-etnického a demokratického Kosova pod dohľadom medzinárodného spoločenstva s dôrazom na nadštandardnú úroveň ochrany nealbánskych komunít v Kosove, ich majetku a cirkevných objektov. Postupne boli do BR OSN predložené štyri návrhy rezolúcií, na ktorých základe najmä Rusko odmietlo rokovať s poukázaním na odmietnutie Ahtisaariho plánu Belehradom. Po neúspešných rokovaniach na pôde BR OSN v júli 2007 k poslednému v poradí návrhu, tzv. minimalistickej rezolúcie (v prípade prijatia by dala impulz na posledné 120-dňové obdobie priamych rokovaní strán a zmenu medzinárodnej prítomnosti v Kosove), keď Rusko otvorene dalo najavo, že využije právo veta a zablokuje jej prijatie, sa preto členovia Kontaktnej skupiny v auguste 2007 dohodli na ďalšom 120-dňovom pokračovaní rokovaní strán. 
Za účelom sprostredkovania predmetných rokovaní bol vytvorený exkluzívny formát tzv. Trojky Kontaktnej skupiny, ktorú zostavili predstavitelia Ruska, USA a EÚ (zastupoval nemecký diplomat Wolfgang Ischinger). Trojka v rámci svojho intenzívneho angažovania demonštrovala aktívny prístup a sama navrhovala stranám diskusiu o širokom spektre možností riešenia, vrátane plnej nezávislosti, dozorovanej nezávislosti, deľby územia, širokej autonómie, konfederačného modelu i „statusovo-neutrálnej dohody o tom, že sa strany nedohodli“. Žiadna z týchto možností nebola prijateľná pre obe strany a ani jedna z nich neustúpila v kľúčovej otázke suverenity. Belehrad dávkovane prehlboval koncept širokej autonómie ponúkajúc modely ako Hongkong a Alandské ostrovy a Priština navrhovala rokovať o dohode o priateľských vzťahoch dvoch rovnoprávnych subjektov. Proces vedený Trojkou EÚ-Rusko-USA tak opakovane skončil bez akejkoľvek dohody strán a bol formálne ukončený predložením správy Trojky členom BR OSN dňa 4.12.2007. Diskusia členov BR OSN k predmetnej správe Trojky dňa 19.12.2007 znovu potvrdila, že pozície hlavných medzinárodných hráčov Kontaktnej skupiny ostali naďalej diametrálne vzdialené a BR OSN nie je schopná rozhodnúť o statuse Kosova v situácii, keď tak nedokázali urobiť samotné rokovacie strany.
Slovenská diplomacia vychádzala pri kreovaní svojich pozícií k tejto komplexnej otázke z rámcovej pozície schválenej vládou SR a opierala sa i o februárovú deklaráciu NR SR k otázke budúceho statusu Kosova, ktorá jej uložila koordinovať svoje postoje s členskými štátmi EÚ. SR ako európsky štát BR OSN sa stala členom Koordinačno-redakčnej skupiny BR OSN pre Balkán, v rámci ktorej s výnimkou otázky statusu Kosova prebiehala príprava prakticky všetkých relevantných dokumentoch posudzovaných a prijímaných neskôr celou BR OSN. Táto expertná skupina sa skladá z členov Kontaktnej skupiny pre Balkán (Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Taliansko, USA a Rusko) a európskych členov BR OSN (v roku 2006 Grécko, Slovensko a Belgicko, v roku 2007 bolo Grécko „nahradené“ Talianskom).
Slovenská republika sa počas členstva v BR OSN konzistentne zasadzovala za mierové a spravodlivé riešenie budúceho statusu Kosova, ktoré by zohľadňovalo objektívne záujmy Belehradu i Prištiny, ako aj kosovských Srbov a ďalších nealbánskych komunít v Kosove a prispelo k posilneniu regionálnej stability Západného Balkánu. SR konštantne a často i kriticky upozorňovala na potrebu zlepšenia plnenia medzinárodným spoločenstvom stanovených demokratických štandardov pre Kosovo i na ich zaostávanie za tempom rokovaní o statuse. SR presadzovala tézu, že Kosovo musí byť domovom pre všetky etniká bez rozdielu náboženskej a etnickej príslušnosti. Vo svojich vystúpeniach SR zdôrazňovala, že predovšetkým počet navrátilcov, najmä z radov Srbov, bude lakmusovým papierom mnoho-etnického charakteru Kosova bez ohľadu na podobu jeho budúceho statusu. SR ako advokát členstva krajín Západného Balkánu v EÚ, nezabudla zdôrazňovať kritický význam zachovania európskej perspektívy pre celý región a vyslovovala sa za aktívny prístup k preberaniu vedúcej úlohy EÚ v ďalšom procese normalizácie situácie v Kosove. SR nielen na pôde BR OSN principiálne pripomínala potrebu dosiahnutia plnej spolupráce Belehradu i Prištiny s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu v rámci politiky nulovej tolerancie k obvineným z vojnových zločinov a zo zločinov proti ľudskosti.
Počas členstva SR v BR OSN v rokoch 2006-2007 nebola k problematike Kosova prijatá žiadna rezolúcia BR OSN, ani vyhlásenie predsedníctva. SR kvôli určitým výhradám voči niektorým súčastiam Ahtisaariho návrhov nebola spoluautorom žiadneho z návrhov rezolúcií, ktoré predložila na rokovanie do BR OSN západná časť Kontaktnej skupiny (Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Taliansko a USA). SR sa však podarilo presadiť do niekoľkých  verzií návrhov rezolúcií samostatný paragraf o Kosove ako prípadu sui generis a okolnostiach, ktoré ho takým robia, i keď k hlasovaniu BR OSN vzhľadom na avizované ruské využitie práva veta nedošlo.
Bosna a Hercegovina
V čase vstupu SR do BR OSN nebola situácia v Bosne a Hercegovine (BaH) v centre pozornosti BR OSN. Ťažiskovými otázkami v tejto súvislosti boli rokovania o rezolúcii, ktorou bol počas členstva SR dvakrát predlžovaný 12-mesačný mandát misie EUFOR a vysokého predstaviteľa pre implementáciu Daytonských mierových dohôd a osobitného predstaviteľa EÚ (HR/EUSR) v BaH. V roku 2007 sa tejto významnej funkcie ujal slovenský diplomat veľvyslanec Miroslav Lajčák, čím expertíza a stanoviská slovenskej diplomacie prezentované na pôde BR OSN k agende Balkánu nabrali ďalší kvalitatívny rozmer. Otázka budúceho statusu Kosova do značnej miery ovplyvňovala počas členstva SR v BR OSN dynamiku regionálnych politických procesov na Balkáne, vrátane vnútornej situácie v BaH a postojov hlavných politických aktérov k prítomnosti medzinárodného spoločenstva v krajine.
V novembri 2007 z titulu predsedníctva SR vo vyššie zmienenej Koordinačno-redakčnej skupine BR OSN pre Balkán, pripadla slovenskej diplomacii úloha pripraviť prvý návrh novej rezolúcie predlžujúcej mandát EUFOR i vysokého predstaviteľa na posúdenie tejto expertnej skupiny. Členské krajiny predmetnej skupiny (okrem SR - Belgicko, Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo, Rusko, Taliansko a USA) ho už na svojom prvom zasadnutí jednomyseľne podporili a posunuli ako konsenzuálny text na ďalšie pripomienkovanie celej BR OSN. Dňa 21.11.07 bola rezolúcia č. 1785 (2007) prijatá jednomyseľne ako predsednícky text - bez spoluautorstva, čo je považované za najvyšší prejav podpory členov BR OSN s prijímaným textom.
Na programe dňa boli v rokoch 2006 a 2007 okrem zmieneného i parciálne otázky technicko-právneho charakteru spojené s nahradením medzinárodných mierových síl pod hlavičkou OSN, operáciou pod vedením EÚ. Jednou z takýchto otázok bola problematika odňatia certifikátov príslušníkom polície v krátkej dobe pred rozhodnutím Medzinárodných policajných síl (IPTF) v BaH o ukončení svojho pôsobenia, ktorí tak fakticky nemali možnosť riadneho odvolacieho konania. SR poukazovala na to, že k problému tzv. decertifikácie je potrebné pristupovať v súlade s hlavným princípom politík EÚ voči BaH, tzn. v rámci posilňovania zodpovednosti demokratických inštitúcií krajiny. Po viac ako roku rokovaní na pôde BR sa riešenie podarilo nájsť, keď bolo dohodnuté, že policajti v BaH dotknutí decertifikáciou sa môžu opakovane uchádzať o miesta v novej policajnej štruktúre, k čomu budú musieť prejsť novým procesom bezpečnostných previerok. Do kreovania tohto kompromisu prispela svojimi detailným znalosťami problematiky i SR ako člen vyššie zmienenej Koordinačno-redakčnej skupiny BR OSN pre Balkán.
SR pri formovaní svojich pozícií prezentovaných na pôde BR OSN k Bosne a Hercegovine pristupovala predovšetkým cez prizmu advokáta integračných procesov krajín Západného Balkánu. Napriek nesporným úspechom po viac ako 10-ročnom post-daytonskom období SR považovala za potrebné zachovať medzinárodnú prítomnosť v krajine, ktorá by sprostredkovala hĺbkové reformy existujúcej neefektívnej a komplikovanej viacúrovňovej štátnej správy a transformačné a integračné úsilie Sarajeva nacielené na vstup do EÚ. SR nielen na pôde BR principiálne pripomínala potrebu plnej spolupráce BaH s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu a podporovala i prehodnotenie Daytonskej ústavy a kompetenčnú transformáciu Vysokého predstaviteľa medzinárodného spoločenstva a zároveň Osobitného predstaviteľa EÚ zo supervízora na koordinátora štrukturálnych reforiem v krajine a jej integrácie do euroatlantických zoskupení za súčasného posilňovania politickej zodpovednosti a vlastníctva rozhodovacích procesov miestnych orgánov moci.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Bosne a Hercegovine v rokoch 2006-2007
(Rezolúcie boli prijaté jednomyseľne a ako predsednícke texty, t.j. ich spolupredkladateľmi boli všetci 15 členovia BR OSN.)
Číslo | Dátum | Vec
1722 (2006) | 21. novembra 2006 | predĺženie mandátu EUFOR a HR/EUSR v Bosne a Hercegovine a ocenenie priebehu demokratických volieb v BaH
1764 (2007) | 29. júna 2007 | BR OSN uvítala rozhodnutie Rady pre implementáciu mieru, ktorá rozhodla o nominácii (slovenského diplomata) Miroslava Lajčáka na post Vysokého predstaviteľa pre implementáciu Daytonských mierových dohôd
1785 (2007) | 21. novembra 2007 | predĺženie mandátu EUFOR a HR/EUSR a vyslovenie poľutovania, že nedošlo k žiadnemu pokroku v reformných procesoch v BaH napriek finalizácii textu Dohody o stabilizácii a asociácii (SAA) s EÚ

Južný Kaukaz - Gruzínsko/Abcházsko
Monitoring medzietnického konfliktu na území Gruzínskej republiky vykonáva Pozorovateľská misia OSN v Gruzínsku (UNOMIG), zriadená rezolúciou BR OSN č. 858 (1993). Hlavnou úlohou UNOMIG je zabrániť opakovanému vypuknutiu otvoreného ozbrojeného konfliktu medzi Gruzínskom a medzinárodne neuznanou Abcházskou republikou. V čase vstupu Slovenskej republiky do BR OSN bola situácia v zóne gruzínsko-abcházskeho konfliktu všeobecne pokojná, ale s hmatateľnou tendenciou postupného rastu počtu bezpečnostných a ozbrojených incidentov na oboch stranách administratívnej hranice medzi Gruzínskom a medzinárodne neuznanou de facto Abcházskou republikou. V auguste 2006 sa celková politicko-bezpečnostná situácia vyhrotila po špeciálnej operácii ozbrojených síl Ministerstva vnútra Gruzínska vo vrchnej časti Kodorskej doliny, ktorá je považovaná za strategický kontrolný a oporný bod z hľadiska vojenskej rovnováhy v blízkosti zóny konfliktu. Gruzínske vedenie pod vedením prezidenta M. Saakašviliho (pre ktoré je obnova územnej celistvosti krajiny jednou z otázok najvyššej priority) pokračovalo v priebehu členstva SR V BR OSN v krokoch nacielených na zmenu status quo, ktoré podľa všeobecnej mienky v Gruzínsku by postupne mohlo viesť k odklonu od modalít riešenia zadeklarovaného Ženevským formátom Skupiny priateľov GT OSN pre Gruzínsko (Francúzsko, Nemecko, Rusko, V. Británia a USA) a ktorého základom má byť model širokej autonómie Abcházska v rámci medzinárodne uznaných hraníc Gruzínska. Za týmto účelom rozhodlo gruzínske vedenie o presune tzv. exilovej abcházskej vlády do vrchnej časti Kodorskej doliny, odkiaľ má zastupovať záujmy cca 300.000 gruzínskych utečencov z Abcházska ako následok vojenského konfliktu z r. 1992, ktorých návrat by znamenal markantnú zmenu demografickej situácie v neuznanej republike, ktorej obyvateľstvo predstavuje v súčasnosti podľa rôznych zdrojov cca 160-220.000 obyvateľov. Tento krok sa stretol s negatívnou reakciou zo strany neuznaného politického režimu v Suchumi i Ruska ako sprostredkovateľa mierového riešenia gruzínsko-abcházskeho konfliktu, ktorého jednotky ozbrojených síl vykonávajú funkcie mierových síl v zóne konfliktu a ktoré gruzínska vláda verejne obviňuje z politickej i vojensko-politickej podpory separatistov v Abcházsku, ktorí deklarujú, že usilujú o medzinárodné uznanie a odmietajú reintegráciu s Gruzínskom, poukazujúc i na paralely situácie s riešením budúceho statusu Kosova.
Slovenská republika sa počas členstva v BR OSN stala ako člen Východoeurópskej regionálnej skupiny jednou z členských krajín Skupiny priateľov GT OSN pre Gruzínsko so zaužívaným obmedzením na jej aktivity na pôde BR OSN. Členstvo v tejto expertnej pracovnej skupine BR OSN jej poskytlo výsadu spolupodieľať sa na prípravách textu rezolúcií k situácii v Gruzínsku - Abcházsku, ktoré boli neskôr prijímané celou BR OSN. SR vo svojich vystúpeniach na oficiálnych zasadnutiach BR OSN i v rámci vyššie spomenutého formátu Skupiny priateľov sa konzistentne zasadzovala výlučne za mierové riešenie gruzínsko-abcházskeho konfliktu pri plnom rešpektovaní územnej  celistvosti Gruzínska a hľadaní budúceho autonómneho statusu Abcházska v rámci medzinárodne uznaných hraníc Gruzínska. SR okrem uvedeného vystupovala ako advokát zabezpečenia dôstojného návratu gruzínskych utečencov do Abcházska, čo považuje za kľúčový prvok riešenia daného konfliktu. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Gruzínsku – Abcházsku v rokoch 2006-2007
(Hrubým písmom sú označené rezolúcie, ktorých bola SR spolupredkladateľom.)
Číslo | Dátum | Vec
1666 (2006) | 31. marca 2006 | predĺženie mandátu UNOMIG, o. i. potvrdenie princípov územnej celistvosti a suverenity Gruzínska a apel na potrebu zabezpečenia návratu utečencov
1716 (2006) | 13. októbra 2006 | predĺženie mandátu UNOMIG a výzva na udržiavanie situácie vo vrchnej časti Kodorskej doliny v súlade s príslušnými ustanoveniami Moskovskej dohody o prímerí z r. 1994
1752 (2007) | 13. apríla 2007 | predĺženie mandátu UNOMIG a odsúdenie útokov na (gruzínske) dediny vo vrchnej časti Kodorskej doliny z 11.-12. marca 2007
1781 (2007) | 15. októbra 2007 | predĺženie mandátu UNOMIG a odsúdenie útokov z 11. marca a 20. septembra 2007 a zdôraznenie nespochybniteľného práva utečencov a presídlencov z Abcházska na návrat a potreby ochrany ich majetkových práv

Cyprus
Konflikt na Cypre vypukol v decembri 1963 a BR OSN sa ním zaoberá od marca 1964, keď 4.3.1964 prijala rezolúciu č. 186 (1964), ktorou udelila mandát pre vytvorenie mnohonárodných síl na udržanie mieru na Cypre (UNFICYP) posudzovaný v pravidelnom polročnom intervale. V dôsledku týchto udalostí došlo k rozdeleniu ostrova na južnú grécku a severnú tureckú časť, pričom neuznanú severocyperskú republiku uznalo len Turecko, ktorého ozbrojené jednotky sa nachádzajú na severe ostrova bez súhlasu OSN. Od predloženia plánu Komplexného urovnania cyperského problému vypracovaného bývalým GT OSN K. Annanom, ktorého finálna verzia bola odmietnutá gréckou časťou a naopak prijatá turecko-cyperskou v samostatných referendách v marci 2004, pokračovali aj počas členstva SR v BR OSN pokusy o pridanie novej hybnej sily politickému procesu riešenia konfliktu pod záštitou OSN. 
Slovenská republika ako člen BR OSN pri zaoberaní sa cyperskou otázkou systematicky podporovala mierové, spravodlivé a trvalé riešenie konfliktu pri zachovaní územnej integrity, nezávislosti a medzinárodnoprávnej subjektivity Cypru s cieľom vytvorenia dvojzonálnej bikomunitnej federácie, ktoré by prispelo ku konečnému uzmiereniu medzi oboma komunitami a zjednoteniu ostrova. SR sa vytrvalo zasadzovala za trvalo udržateľné riešenie s oporou o základné princípy medzinárodného práva, najmä však o relevantné platné rezolúcie OSN i medzinárodne uznané dohody strán z rokov 1977 a 1979. SR, ktorej jednotky pôsobia v mierových silách OSN na Cypre a ktorej veľvyslanectvo v Nikózii plní čestnú úlohu sprostredkovateľa pravidelných bikomunitných stretnutí medzi grécko-cyperskými a turecko-cyperskými politickými subjektami, vystupovala za transparentné hľadanie riešenia cyperskej otázky, poukazujúc na stále pretrvávajúcu potrebu budovania dôvery nielen medzi oboma komunitami, ale i medzi nimi a zahraničnými sprostredkovateľmi. Dlhodobé pôsobenie ZÚ SR v Nikózii ocenil aj GT OSN Pan Ki-mun počas návštevy SR v januári 2008.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii na Cypre v rokoch 2006-2007
(V zmysle zaužívanej praxe SR nebola spolupredkladateľom žiadnej z týchto rezolúcií.)
Číslo | Dátum | Vec
1687 (2006) | 15. júna 2006 | predĺženie mandátu UNFICYP a potvrdenie možnosti jeho prehodnocovania v prípade potreby
1728 (2006) | 15. decembra 2006 | predĺženie mandátu UNFICYP a podpora Dohode strán z 8. júla pripravenej námestníkom GT OSN pre politické záležitosti I. Gambarim
1758 (2007) | 15. júna 2007 | predĺženie mandátu UNFICYP a podpora politickému procesu na báze dohody z 8. júla
1789 (2007) | 14. decembra 2007 | predĺženie mandátu UNFICYP a potvrdenie urgentnej potreby spustenia politického procesu na základe modalít dohody z 8. júla v skorom období

BLÍZKY A STREDNÝ VÝCHOD
Blízky východ, vrátane palestínskej otázky (izraelsko-palestínsky konflikt)
Otázka konfliktu na Blízkom východe, osobitne izraelsko-palestínsky konflikt, už tradične patria medzi najkomplikovanejšie a najcitlivejšie témy v rámci agendy BR OSN. Napriek uvedenému sa SR počas dvojročného pôsobenia ako nestáleho člena podarilo vybudovať povesť zodpovedného, dôveryhodného a rešpektovaného hráča. Svojim konštruktívnym, vyváženým a vecným vystupovaním aktívne napomáhala efektívnemu postupu BR pri často neľahkých diskusiách a rokovaniach v rámci expertných stretnutí, uzavretých konzultácií, ako i oficiálnych verejných a neverejných zasadnutí BR a pri prijímaní konkrétnych riešení a  rozhodnutí. Uvedená téma sa v BR preberala pravidelne každý mesiac na základe odseku 7 rezolúcie BR OSN č. 1322 (2000), podľa ktorej GT OSN monitoruje celkovú situáciu na Blízkom východe a pravidelne ústne informuje BR OSN o najnovšom vývoji v oblasti. Spočiatku sa zasadnutia uskutočňovali vo forme verejného brífingu, kde so správou GT OSN vystúpil zvyčajne osobitný koordinátor OSN pre blízkovýchodný mierový proces alebo námestník GT OSN pre politické záležitosti, výnimočne i osobne GT OSN a následných uzavretých konzultácií BR OSN, na ktorých vždy vystúpili všetci členovia vrátane SR. Priemerne raz za 2 až 3 mesiace bolo zasadnutie verejné, aby sa umožnilo vystúpiť aj zainteresovaným stranám konfliktu, ako i ďalším krajinám a relevantným organizáciám a združeniam (EÚ, LAŠ, OIK, HN). Počet vystupujúcich sa vtedy nezriedka pohyboval okolo 40-50, čím sa neúmerné predlžovalo zasadnutie BR OSN. 
Vyhrotením situácie v Gaze v júni 2006 a následnou vojnou v Libanone sa BR OSN uvedenou otázkou zaoberala viackrát mesačne zvolaním mimoriadnych verejných zasadnutí a nespočetných uzavretých konzultácií. 
Ako predsednícka krajina BR OSN zorganizovala SR dňa 13.2.2007 úspešné verejné zasadnutie BR OSN k situácii na Blízkom východe, vrátane palestínskej otázky, na ktorom celkovo vystúpilo 37 delegácií. V úvode celodenného zasadnutia vystúpil osobitný koordinátor OSN pre blízkovýchodný mierový proces Alvaro de Soto.
SR vo svojich vystúpeniach trvale potvrdzovala svoju základnú pozíciu zameranú na trvalé, spravodlivé a komplexné riešenie konfliktu na Blízkom východe, ktoré by malo byť založené na princípoch Kvarteta, cestovnej mape a všetkých relevantných rezolúciách BR OSN s cieľom vytvorenia dvoch štátov, Izraela a Palestíny, žijúcich bok po boku v mieri a bezpečnosti. Zasadzovala sa za mierové riešenie konfliktu politickým vyjednávaním ako jedinej alternatívy. Opakovane vyzývala k okamžitému ukončeniu násilia palestínskych frakcií, prepusteniu zajatého izraelského vojaka, ako aj uväznených palestínskych ministrov a poslancov. Pravidelne vyjadrovala znepokojenie nad humanitárnou situáciou na západnom brehu Jordánu a v Gaze a vyzývala Izrael uvoľniť zadržiavané palestínske daňové a colné príjmy. 
Výsledok konferencie v Annapolise 27.11.2007 SR označila za veľký posun pri riešení konfliktu na BSV a zdôrazňovala potrebu udržať nastolenú dynamiku procesu. Aby bol tento proces úspešný je podľa SR potrebné, aby BR OSN a celé medzinárodné spoločenstvo ostalo plne angažované a pozitívne prispievalo a podporovalo úsilie Izraela a Palestínčanov. V tejto súvislosti SR privítala pokračujúcu angažovanosť Kvarteta, ako i vynikajúce výsledky Parížskej donorskej konferencie 17.12.2007. SR taktiež vyzývala obe strany konfliktu, aby nepodnikali kroky smerujúce k podkopaniu vzájomnej dôvery. Opakovane zdôrazňovala dôležitosť ekonomickej obnovy palestínskych území a zlepšenia životných podmienok jej obyvateľstva, čo je podľa SR cieľom, ako i podmienkou pre zriadenie životaschopného palestínskeho štátu.
V rokoch 2006-2007 boli v otázke izraelsko-palestínskeho konfliktu predložené 3 návrhy rezolúcií BR OSN, z ktorých však ani jedna nebola prijatá. Dňa 13.7.2006 sa uskutočnilo hlasovanie o rezolúcii predloženej Katarom o aktuálnej situácii v Gaze. Rezolúcia nebola prijatá v dôsledku jej vetovania zo strany USA. SR, spolu so Spojeným kráľovstvom, Dánskom a Peru sa pri hlasovaní zdržala z dôvodu nevyváženosti predloženého textu. 	
Dňa 11.11.2006 sa uskutočnilo hlasovanie k rezolúcii, ktorú opätovne predložil Katar o aktuálnej situácii v Gaze, najmä po tragickom incidente v Bejt Hanún. Rezolúcia bola taktiež vetovaná zo strany USA. SR, spolu so Spojeným kráľovstvom, Dánskom a Japonskom sa hlasovania zdržala z dôvodu nevyváženosti predloženého textu. 
Dňa 29.11.2007 USA distribuovali a predstavili návrh rezolúcie k výsledkom konferencie v Annapolise, ktorá sa stretla s podporou BR OSN. Uvedenú rezolúciu však na druhý deň USA stiahli, keďže Izrael a Palestínčania neboli naklonení tomu, aby BR OSN v tejto chvíli prijímala akékoľvek dokumenty k Annapolisu. 
Vzhľadom na citlivosť uvedenej témy podobný osud stihol i viaceré návrhy tlačových vyhlásení a predsedníckych vyhlásení BR OSN, ktorých prijatie bolo po hektických a náročných rokovaniach zvyčajne nakoniec zablokované jednou zo zainteresovaných strán konfliktu prostredníctvom niektorého z členov BR.
V rokoch 2006-2007 tak BR OSN napriek zložitosti situácie v oblasti a komplikovanosti palestínsko-izraelských vzťahov prijala len 4 tlačové vyhlásenia a 2 predsednícke vyhlásenia. 
Libanon
Otázka Libanonu bola mnohokrát na programe zasadnutí BR OSN. Vývoj v tejto krajine bol a naďalej je nesmierne dynamický, komplikovaný, pričom atmosféru možno charakterizovať ako veľmi nestabilnú a napätú. Krajina čelila, resp. stále čelí mnohým problémom a krízam.
Každé 3, 4, resp. 6 mesiacov sa konali pravidelné uzavreté konzultácie BR OSN k správam GT OSN o implementácii jednotlivých rezolúcií týkajúcich sa Libanonu, konkrétne k  rezolúcii č. 1701 (ktorá ukončila letnú vojnu v roku 2006 medzi Izraelom a Hizballáhom), k rezolúcii 1595 (ohľadom činnosti Medzinárodnej nezávislej vyšetrovacej komisie na objasnenie okolností zavraždenia bývalého libanonského premiéra Rafíka Haríriho v roku 2005), ako aj k rezolúcii 1559 (prijatej ešte v roku 2004 týkajúcej sa dôsledného rešpektovania suverenity, územnej celistvosti a politickej nezávislosti Libanonu, ako aj potreby odzbrojenia všetkých polovojenských milícií v Libanone, vrátane Hizballáhu). Okrem toho bol Libanon zahrnutý do programu pravidelných mesačných zasadnutí BR OSN k situácii na Blízkom východe, vrátane palestínskej otázky. 
Vzhľadom na množstvo incidentov, najmä bombových útokov na rôznych predstaviteľov verejného života i civilistov, ďalej na misiu OSN UNIFIL ako aj niekoľko raketových útokov na sever Izraela, resp. incidentov pozdĺž tzv. Modrej línie, bol Libanon často zaradený dodatočne do programu BR OSN, ktorá následne prijala napr. vyhlásenia pre tlač. 
SR vo svojich vystúpeniach zdôrazňovala potrebu dialógu, riešenia problémov pokojnou, politickou cestou, neustále sa vyslovovala za potrebu plného rešpektovania a implementácie relevantných rezolúcií BR OSN zo strany všetkých relevantných aktérov, pričom zdôrazňovala, že stabilita v krajine je dôležitá i pre celý región Blízkeho a Stredného východu.

Rezolúcia 1701 (2006)
Hoci na prelome rokov 2005-2006 začal prebiehať v Libanone proces národného dialógu, cieľom ktorého bolo nájsť riešenie vo viacerých sporných otázkach, vrátane postupného odzbrojenia všetkých polovojenských milícií v krajine, dialóg bol prerušený v lete 2006, kedy sa situácia v krajine výrazne zdramatizovala. V júli 2006 v južnej časti Libanonu v oblasti tzv. Modrej línie Hizballáh atakoval izraelské ozbrojené sily na území Izraela, pričom došlo k viacerým usmrteniam, zraneniam a únosu 2 izraelských vojakov do Libanonu. Izrael reagoval útokmi na infraštruktúru v oblasti. Následne Hizballáh začal ostreľovať raketami sever Izraela. Začala sa tragická vojna, ktorá trvala 34 dní, vyžiadala si množstvo obetí a deštrukcie na oboch stranách a ukončená bola až dňa 11.8.2006 jednohlasným prijatím rezolúcie BR OSN č. 1701 (2006), ktorá vyzvala k okamžitému zastaveniu násilia. V období počas vojny sa konali takmer denné zasadnutia BR OSN k situácii v krajine, ako aj náročné expertné rokovania k návrhu rezolúcie, ktorý predložili Francúzsko a USA a neskôr sa medzi jeho spolupredkladateľov zaradili aj Spojené kráľovstvo, SR, Dánsko, Grécko a Ghana. Rezolúcia rozhodla o posilnení misie UNIFIL na 15 000 vojakov a uvítala rozhodnutie libanonskej vlády rozmiestniť 15 000 svojich vojakov na juhu krajiny.
SR sa počas celého obdobia vojny zasadzovala za potrebu komplexného riešenia konfliktu, odstránenie jeho príčin, ukončenie násilia a obnovenie dialógu. SR zdôrazňovala potrebu plnej implementácie ustanovení rezolúcie 1559 (2004) vrátane odzbrojenia všetkých polovojenských milícií v Libanone (práve nedostatočný pokrok v tejto oblasti viedol napokon k eskalácii konfliktu). K prijatiu rezolúcie 1701 (2006) došlo napokon i za zásadnej podpory SR, ktorá túto rezolúciu označila za dobrý základ pri celkovom riešení príčin, ktoré viedli k tejto kríze. 
V súvislosti s rezolúciou 1701 (2006) za veľký pokrok možno považovať historické rozmiestnenie libanonskej armády na juhu krajiny, kde predtým pôsobil len Hizballáh. Libanonská vláda tak postupne preberá kontrolu nad celým územím krajiny. Problematická však zostala ochrana libanonských hraníc (predovšetkým so Sýriou), nedodržiavanie zbrojného embarga zo strany viacerých relevantných aktérov, ako aj pokračujúce izraelské prelety ponad Libanon. Pokrok nenastal ani v otázke prepustenia 2 unesených izraelských vojakov, o osude ktorých Hizballáh naďalej odmieta dať akýkoľvek dôkaz o ich živote. Stále nedoriešené sú i otázky odzbrojenia všetkých polovojenských milícií v Libanone (vrátane Hizballáhu), otázka libanonských väzňov v Izraeli, sporných a okupovaných Shebaa farms, demarkácia celej libanonskej hranice, atď.
Rezolúcia 1773 (2007)
Dňa 24.8.2007 bola jednohlasne prijatá rezolúcia č. 1773 (2007), ktorá predĺžila mandát misie UNIFIL o ďalší rok, do 31.8.2008. SR bola opäť medzi spolupredkladateľmi tejto rezolúcie (predloženej pôvodne Francúzskom a Talianskom), spolu so Spojeným kráľovstvom, USA, Belgickom a Peru.
Rezolúcie 1595 (2005) a 1757 (2007) - vyšetrovanie atentátu na bývalého libanonského premiéra Rafíka Haríriho
S cieľom zabezpečiť nezávislé objektívne vyšetrenie atentátu bola na žiadosť libanonskej vlády vytvorená v roku 2005 Medzinárodná nezávislá vyšetrovacia komisia OSN, ktorá predkladala BR OSN pravidelné správy o svojej činnosti a pokroku vo vyšetrovaní. Najmä počas pôsobenia prvého šéfa IIIC Detleva Mehlisa (Nemecko) bolo otvorenejšie poukázané na úlohu Sýrie v predmetnom atentáte, čo prispelo k značnému zvýšeniu napätia vo vzťahoch s touto krajinou. Prístup jeho nástupcu Serga Brammertza (Belgicko), mandát ktorého sa skončil k 31.12.2007, bol opatrnejší. Od roku 2008 je na čele IIIC Daniel Bellemare (Kanada). 
BR OSN sa tiež zaoberala otázkou vytvorenia medzinárodného súdneho tribunálu na potrestanie vinníkov tohto atentátu, pričom v marci 2006 rozhodla, že tribunál bude zmiešanej povahy, zložený z libanonských a medzinárodných sudcov a prokurátorov. V tomto zmysle následne pokračovali rozhovory o dohode medzi OSN a libanonskou vládou, ktorá bola v závere roku 2006 ukončená, avšak ratifikovať sa ju nepodarilo vzhľadom k vnútropolitickej situácii v krajine. V máji 2007 sa táto otázka dostala do patovej situácie a predseda vlády Siniora sa obrátil listom na GT OSN, resp. BR OSN o pomoc, pričom navrhol, aby rozhodnutie BR bolo záväzné. USA, Francúzsko a Spojené kráľovstvo predstavili návrh rezolúcie, pričom zdôraznili, že nečinnosť BR OSN a umožnenie beztrestnosti, resp. nenastolenie spravodlivosti by mohli ešte viac destabilizovať situáciu v krajine i v regióne. SR návrh rezolúcie podporila a spoločne s Belgickom a Talianskom sa následne zaradila medzi jej spolupredkladateľov. Po náročných rokovaniach bola rezolúcia napokon prijatá dňa 30.5.2007 pod č. 1757 (2007). Za rezolúciu okrem uvedených 6 krajín hlasovali i Ghana, Kongo, Panama a Peru. Ďalší 5 členovia BR OSN, konkrétne RF, Čína, Indonézia, JAR a Katar, sa hlasovania zdržali, nakoľko nesúhlasili s použitím kapitoly VII, ktorá znamená záväznosť, resp. vynútiteľnosť rezolúcie.
Slovenská republika vo svojich vystúpeniach podčiarkovala dôležitosť spolupráce všetkých relevantných krajín s IIIC, pričom zdôrazňovala, že včasné ukončenie vyšetrovania by mohlo prispieť aj k urýchleniu normalizácie vzťahov medzi Libanonom a Sýriou. Pri prijímaní rezolúcie ohľadom zriadenia tribunálu SR zdôraznila, že nemožno tolerovať beztrestnosť a vytvorenie tribunálu je dôležité pre dôkladné vyšetrenie prípadov politického násilia a potrestanie vinníkov. Vzhľadom k tomu, že sa žiaľ vyčerpali všetky dostupné prostriedky a záležitosť nebolo možné doriešiť prostredníctvom libanonských ústavných prostriedkov, BR OSN musela pristúpiť k naplneniu svojej zodpovednosti a zabezpečiť aplikáciu dohody medzi OSN a Libanonom cestou právne záväznej rezolúcie. SR vyjadrila nádej, že doriešenie tejto otázky prispeje k stabilizácii situácie v Libanone a k procesu národného uzmierenia.
Prezidentské voľby
Napätý stav v krajine sa koncom roka 2007 naďalej skomplikoval. Od 24.11.2007 je neobsadený post prezidenta republiky. Zasadnutie parlamentu k voľbe nového prezidenta bolo odložené od septembra 2007 už mnohokrát. Hoci sa už predstavitelia vládnej väčšiny a opozície zhodli na mene kompromisného kandidáta – veliteľovi libanonskej armády Michelovi Sulejmanovi – opozícia stále podmieňuje túto otázku s vytvorením vlády národnej jednoty, v ktorej by mala právo veta.
Rezolúcie 1559 (2004) a 1680 (2006)
V implementácii rezolúcie 1559 (2004) bol síce bol dosiahnutý istý pokrok (stiahnutie sýrskych vojsk v roku 2005, uskutočnenie slobodných parlamentných volieb v Libanone v tom istom roku, zahájenie vnútrolibanonského národného dialógu, historické rozmiestnenie libanonskej armády pozdĺž Modrej línie ako aj na hranici so Sýriou), avšak jej kľúčová časť ohľadom odzbrojenia Hizballáhu a ostatných milícií v Libanone zostáva nenaplnená.
SR ocenila dosiahnutý pokrok, avšak neustále zdôrazňovala potrebu plnej implementácie tejto rezolúcie vrátane nevyhnutnosti včasného usporiadania vzťahov medzi Libanonom a Sýriou a nadviazania diplomatických vzťahov.
V nadväznosti na rezolúciu 1559 (2004) BR OSN schválila dňa 17.5.2006 rezolúciu  1680 (2006), ktorej hlavným cieľom bolo vyslať dôraznú výzvu vláde Sýrie, aby dôslednejšie postupovala pri plnení rezolúcie 1559 (2004). SR, spolu s Dánskom, bola  jedným zo spolupredkladateľov rezolúcie (pôvodne ju predložili Francúzsko, Spojené kráľovstvo a USA). Hlasovania sa zdržali RF a Čína, ktorí zdôraznili potrebu rešpektovania bilaterálnych vzťahov medzi dvoma suverénnymi štátmi.
BR OSN počas členstva SR v rokoch 2006-2007 prijala v súvislosti s Libanonom 9 rezolúcií, 14 predsedníckych vyhlásení a 8 tlačových vyhlásení. Počas predsedníctva SR v BR OSN vo februári 2007 boli prijaté 2 tlačové vyhlásenia: k incidentu medzi libanonskou a izraelskou armádou, ku ktorému došlo pozdĺž tzv. Modrej línie dňa 7.2.2007 a k bombovým útokom na 2 autobusy severne od Bejrútu, ku ktorým došlo dňa 13.2.2007. Ku koncu roka 2007 pôsobila v krajine mierová misia UNIFIL, v ktorej najväčšie zastúpenie mali Francúzsko a Taliansko. Od februára do júla 2007 bola zastúpená v rámci misie aj SR vo forme 6-členného lekárskeho tímu pôsobiaceho v rámci belgického kontingentu.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Libanone v rokoch 2006-2007
(Hrubým písmom sú označené rezolúcie, ktorých bola SR spolupredkladateľom.)
Číslo | Dátum | Vec
1655 (2006) | 31. januára 2006 | predĺženie mandátu misie UNIFIL o ďalších 6 mesiacov do 31.júla 2006
1664 (2006) | 29. marca 2006 | rozhodnutie o dohode k vytvoreniu tribunálu medzinárodného charakteru v súvislosti s otázkou zavraždenia bývalého libanonského premiéra Rafíka Haríriho
1680 (2006) | 17. mája 2006 | výzva k plnej implementácii rez. 1559 (2004), uvítanie národného dialógu ohľadom odzbrojenia palestínskych milícií, výzva k Sýrii ohľadom demarkácie spoločnej hranice a nadviazania diplomatických vzťahov s Libanonom
1686 (2006) | 15. júna 2006 | predĺženie mandátu Medzinárodnej nezávislej vyšetrovacej komisie k otázke zavraždenia R. Haríriho (IIIC) o 1 rok do 15. júna 2007
1697 (2006) | 31. júla 2006 | predĺženie mandátu mise UNIFIL o jeden mesiac do 31.augusta 2006
1701 (2006) | 11. augusta 2006 | ukončenie vojny medzi Izraelom a Hizballáhom, posilnenie, resp. i predĺženie mandátu UNIFIL do 31. augusta 2007
1748 (2007) | 27. marca 2007 | predĺženie mandátu IIIC o ďalší 1 rok do 15. júna 2008 (ako aj poverenie GT OSN predkladať správu o činnosti komisie každé 4 mesiace – pozn. dovtedy to boli každé 3 mesiace)
1757 (2007) | 30. mája 2007 | rozhodnutie o vytvorení Osobitného tribunálu pre Libanon (v zmysle kapitoly VII Charty OSN)
1773 (2007) | 24. augusta 2007 | predĺženie mandátu UNIFIL o ďalší 1 rok do 31.augusta 2008 (ako aj poverenie GT OSN podávať správu o implementácii rezolúcie každé 4 mesiace – pozn.: dovtedy to boli každé 3 mesiace)
Misia OSN na Golanských výšinách (UNDOF)
V polročných intervaloch sa konali uzatvorené konzultácie BR OSN k činnosti mierových síl OSN v priestore Golanských výšin (UNDOF). Následne BR OSN vždy jednohlasne schválila rezolúciu predlžujúcu mandát misie UNDOF o ďalších 6 mesiacov.
Misia UNDOF pôsobí v oblasti už od roku 1974 na základe rezolúcie BR č. 350 (1974) a jej úlohou je predovšetkým dohliadať na prímerie v oblasti medzi izraelskými a sýrskymi jednotkami po vojne, ktorá vypukla v oblasti v roku 1973. Medzi úlohy misie patria okrem monitoringu oblasti i odmínovacie práce a humanitárna činnosť.
SR, ktorá takisto prispieva do misie UNDOF počtom 95 vojakov, vo svojich vystúpeniach oceňovala prácu misie, ktorej prítomnosť v oblasti je nesmierne dôležitá pre udržanie prímeria a relatívnu stabilitu. Situácia v širšom regióne je veľmi napätá a pravdepodobne tak zostane, až kým sa nepodarí dosiahnuť komplexné riešenie všetkých aspektov blízkovýchodného konfliktu. Na poslednom zasadnutí BR OSN k otázke UNDOF v roku 2007 SR vyjadrila nádej, že všetci účastníci tohto konfliktu, vrátane Izraela a Sýrie, zvýšia úsilie dosiahnuť trvácne mierové riešenie v súlade s rezolúciou BR č. 338 a že využijú príležitosť poskytnutú stretnutím v Annapolise k napredovaniu v mierovom procese. K pozitívnej atmosfére by mohli prispieť i ďalšie opatrenia na budovanie dôvery. SR takisto neraz vyjadrila znepokojenie nad nebezpečenstvom mínových polí. SR, ako jedna z prispievateľských krajín, apelovala na relevantné krajiny uhradiť čo najskôr ich riadne finančné príspevky do misie.
Pôsobenie SR v regióne Blízkeho a Stredného východu, konkrétne v misii UNDOF, je vysoko pozitívne hodnotené zo strany oboch zainteresovaných krajín, ako aj samotnej OSN. 
Prehľad rezolúcií prijatých k misii UNDOF v rokoch 2006 - 2007 (vždy jednohlasne):
(v zmysle zaužívanej praxe SR nebola spolupredkladateľom žiadnej z týchto rezolúcií)
Číslo | Dátum | Vec
1685 (2006) | 13. júna 2006 | predĺženie mandátu UNDOF o ďalších 6 mesiacov do 31. decembra 2006
1729 (2006) | 15. decembra 2006 | predĺženie mandátu UNDOF o ďalších 6 mesiacov do 30. júna 2007
1759 (2007) | 20. júna 2007 | predĺženie mandátu UNDOF o ďalších 6 mesiacov do 31. decembra 2007
1788 (2007) | 14. decembra 2007 | predĺženie mandátu UNDOF o ďalších 6 mesiacov do 30. júna 2008

Misia OSN UNTSO
V misii UNTSO so sídlom v Jeruzaleme je SR zastúpená 2 vojenskými pozorovateľmi. Od konca januára 2008 obsadila SR na základe ponuky OSN funkciu vedúceho pozorovateľskej skupiny (COGG) v rámci UNTSO, čím sa posilnila prítomnosť príslušníkov OS SR v tejto misii.
V rokoch 2006-2007 BR SON neprijala žiadne dokumenty týkajúce sa misie UNTSO.

Irak
Na základe rezolúcie 1546 (2004) pôsobia v Iraku:
-	Mnohonárodné sily (MNF), ktorých členom bola do 31.12.2007 i SR. Mandát MNF je ročný a je predlžovaný rezolúciou BR OSN každý rok; 
-	misia OSN UNAMI, ktorá bola pôvodne zriadená rezolúciou BR OSN č. 1500 (2003) s cieľom podporiť OSN pri plnení jej mandátu daného rezolúciou BR OSN č. 1483 (2003). Rezolúcia č. 1546 (2004) následne stanovila kľúčové úlohy a mandát UNAMI v Iraku. Mandát UNAMI je taktiež ročný a je predlžovaný každý rok rezolúciou BR OSN. 
Na základe rezolúcie 1546 (2004) a následných rezolúcií každý štvrťrok predstaviteľ USA, ktorý vystupuje v mene MNF, ústne informuje BR OSN o činnosti MNF a v rovnakom intervale GT OSN podáva BR OSN správu o pokroku v implementácii rezolúcie, ako i pokroku vo volebnom a ústavnom procese v Iraku a plnení všetkých ostatných úloh UNAMI (rekonštrukcia, rozvoj a humanitárna pomoc).
Pôsobenie SR sa zameriavalo na konštruktívne a vecné riešenie otázky Iraku a svojim vyváženým prístupom a vystupovaním k pálčivým problémom krajiny si SR vybudovala povesť zodpovedného, dôveryhodného a rešpektovaného hráča. SR predovšetkým vysoko oceňovala doterajšie aktivity OSN a UNAMI v Iraku, ktorých úlohu a prítomnosť označovala za kľúčovú a jasne podporovala požiadavky na ďalšie posilnenie pôsobenia OSN v Iraku. Taktiež privítala a vysoko ocenila prípravu a spustenie Medzinárodného kompaktu pre Irak. V tomto smere SR vyjadrovala presvedčenie, že regionálni hráči a najmä priami susedia Iraku by mali urobiť viac pre stabilitu Iraku, ktorá prospeje aj im samotným, ako i celej oblasti. 
Ďalej SR zdôrazňovala, že v záujme úspechu rekonštrukcie a stabilizácie Iraku, je okrem iniciatív medzinárodného spoločenstva v tomto procese kľúčová aktívna angažovanosť irackej vlády. V tomto smere zvýrazňovala iracké vlastníctvo tohto procesu a potrebu hľadať riešenia prostredníctvom národného dialógu, trpezlivého hľadania kompromisov a v medziach ústavy. SR ostro odsudzovala pokračujúce násilie v krajine a podporovala výzvy na zdržanlivosť v záujme vyhnutia sa bludnému kruhu odplaty. V neposlednom rade SR vyzývala na znásobenie úsilia pri riešení humanitárnej situácie veľkého počtu utečencov a presídlencov a opakovane potvrdzovala svoju pripravenosť aj naďalej pomáhať Iraku.
Okrem pravidelných zasadnutí sa uskutočnil i rad mimoriadnych zasadnutí a konzultácií s cieľom reagovať na aktuálny vývoj v Iraku, najmä v súvislosti s eskaláciou násilia a teroristických útokov v krajine namierených aj proti zahraničným diplomatom. BR OSN reagovala v podobe tlačových vyhlásení a predsedníckych vyhlásení, v ktorých dôrazne odsudzovala bombové útoky a samovražedné atentáty a vyzývala na pokračovanie pokojného politického procesu, národného dialógu a jednoty.
Počas predsedníctva SR v BR OSN sa dňa 22.2.2007 uskutočnili mimoriadne uzavreté konzultácie k návrhu tlačového vyhlásenia, ktorý pripravili USA na žiadosť Iraku a ktoré bolo nakoniec po neľahkej diskusii prijaté. V tlačovom vyhlásení BR OSN vyjadrila znepokojenie nad situáciou v Iraku a odsúdila všetky teroristické útoky, vrátane ostatného za použitia chlórového plynu.
Na základe odseku 24 a 25 rezolúcie 1546 (2004) BR OSN posudzovala činnosť a relevantné ustanovenia Rozvojového fondu pre Irak (DFI) a jej auditného orgánu (IAMB), ktoré boli zriadené rezolúciou BR OSN č. 1483 (2003) s cieľom spravovať príjmy z predaja irackej ropy, zostávajúce účty z programu OSN „ropa za potraviny“, ako i iné zmrazené iracké fondy a aktíva. Ustanovenia DFI a IAMB boli pravidelne ročne predlžované v rámci každoročne prijímaných rezolúcií predlžujúcich mandát MNF v Iraku.
Dňa 10.8.2007 BR OSN jednohlasne prijala pod č. 1770 (2007) rezolúciu o predĺžení mandátu misie UNAMI o ďalší rok do 10.8.2008. Rezolúciu pripravili USA a UK. Jej spolupredkladateľmi boli tiež Taliansko a SR. Prijatá rezolúcia tiež čiastočne rozširuje mandát misie UNAMI v Iraku, ktorá bude môcť, spolu s osobitným predstaviteľom GT OSN pre Irak, pokiaľ to umožnia okolnosti a na žiadosť vlády Iraku, pomáhať pri podpore procesu politického dialógu a národného zmierenia v krajine, pri rozvoji procesov umožňujúcich konať voľby a referendá, rozvoji procesov prijateľných pre vládu Iraku namierených na riešenie otázky sporných vnútorných hraníc, ďalej bude môcť pomáhať irackej vláde pri sprostredkovaní regionálneho dialógu vrátane otázok bezpečnosti hraníc, energie a utečencov. V závislosti od vývoja procesu zmierenia by misia OSN mala ďalej pomáhať vláde Iraku vo vhodnom čase pri plánovaní, financovaní a implementácii reintegračných programov pre bývalých členov ilegálnych ozbrojených skupín, pri koordinácii a poskytovaní humanitárnej pomoci ako aj bezpečnom, organizovanom a dobrovoľnom návrate utečencov a presídlených osôb, atď.
Dňa 18.12.2007 BR OSN jednohlasne prijala rezolúciu č. 1790 (2007) k Iraku, ktorá potvrdzuje kľúčové ustanovenia základnej rezolúcie BR OSN o Iraku č. 1546 (2004) a predlžuje mandát mnohonárodných síl (MNF) v Iraku do 31. 12. 2008. Spolupredkladateľmi rezolúcie boli USA, Spojené kráľovstvo a SR.
V rokoch 2006-2007 BR OSN prijala 4 rezolúcie k Iraku, z ktorých SR bola spolupredkladateľom troch. V uvedenom období BR OSN prijala 8 tlačových vyhlásení a 5 predsedníckych vyhlásení. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Iraku v rokoch 2006-2007
(Hrubým písmom sú označené rezolúcie, ktorých bola SR spolupredkladateľom.)
Číslo | Dátum | Vec
1700 (2006) | 10. augusta 2006 | predĺženie mandátu misie UNAMI o jeden rok
1723 (2006) | 28. novembra 2006 | predĺženie kľúčových ustanovení základnej rezolúcie BR OSN o Iraku č. 1546 (2004) a mandátu MNF v Iraku do 31.12.2007
1770 (2007) | 10. augusta 2007 | predĺženie a rozšírenie mandátu misie UNAMI o jeden rok
1790 (2007) | 18. decembra 2007 | potvrdenie kľúčových ustanovení základnej rezolúcie BR OSN o Iraku č. 1546 (2004) a predĺženie mandátu MNF v Iraku do 31.12.2008

Irak - Monitorovacia, verifikačná a inšpekčná komisia OSN (UNMOVIC)
V prípade Iraku sa BR OSN zaoberala i nedoriešenými otázkami pretrvávajúcimi z obdobia bývalého irackého režimu S. Husajna. Išlo predovšetkým o otázku odzbrojenia - zbavenia Iraku zbraní hromadného ničenia, ktorú mala na starosti Monitorovacia, verifikačná a inšpekčná komisia OSN (UNMOVIC) zriadená rezolúciou BR OSN 1284 (1999) ako jej pomocný orgán, ktorý nahradil bývalý UNSCOM. Na základe odseku 12 tejto rezolúcie podával úradujúci výkonný predseda komisie Demetrius Perricos pravidelne každé tri mesiace BR OSN správu o činnosti UNMOVIC. Správa bola prerokovaná výhradne na uzavretých konzultáciách BR OSN. 
Tesne pred členstvom SR v BR OSN sa v decembri 2005 dosiahla medzi členmi BR zhoda v potrebe prehodnotiť mandát UNMOVIC, nie však na ukončení jeho činnosti. Prehodnocovanie mandátu bolo odložené na roky 2006-2007 a bola to jedna z úloh, ktorou sa zaoberala aj SR. Členstvom SR sa taktiež v BR OSN začali úvahy a diskusie ohľadom možného skorého ukončenia činnosti UNMOVIC v dôsledku naplnenia jeho poslania, na ktorých sa SR aktívne podieľala. Išlo však o nesmierne citlivú otázku a vzhľadom na odlišné postoje medzi stálymi členmi BR OSN (USA a Spojené kráľovstvo na jednej strane a Francúzsko, RF a Čína na strane druhej) bola táto otázka ustavične odkladaná.
Počas uzavretých konzultácií BR OSN dňa 8.6.2006 prišlo Francúzsko s konkrétnym plánom ukončenia činnosti UNMOVIC, pričom by sa ako referenčný zdroj o stave irackých zbraniach hromadného ničenia využila správa ISG (Iraq Survey Group). Uvedený návrh podporili RF a Čína. USA a Spojené kráľovstvo, ktoré mali v rámci BR OSN vedenie v tejto otázke, zopakovali svoje už známe pozície: skoré a rýchle ukončenie činnosti UNMOVIC. Všetky ostatné delegácie zhodne podporovali nutnosť revízie mandátu UNMOVIC-u a ukončenie jeho činnosti na základe dohody v rámci BR OSN, zachovanie expertízy a archívov UNMOVIC-u v rámci OSN pre budúce potreby a vydanie zhrnutia zborníka o irackých zbraniach hromadného ničenia ako oficiálneho dokumentu BR OSN. 
SR sa v tejto otázke aktívne zasadzovala za revíziu mandátu a riadne ukončenie činnosti UNMOVIC-u a to v úzkej spolupráci s irackou vládou. Vychádzajúc aj z faktu nášho predsedníctva vo Výbore 1540, SR zdôrazňovala potrebu, aby sa Irak po ukončení činnosti UNMOVIC-u neodchýlil od cesty nešírenia zbraní hromadného ničenia a prijal všetky opatrenia a kroky na zriadenie spoľahlivého národného monitorovacieho systému. Taktiež navrhovala využiť skúsenosti a know-how z činnosti UNMOVIC-u do budúcna a podporovala pristúpenie Iraku k Medzinárodnému dohovoru o chemických zbraniach, ako i k ďalším medzinárodným mechanizmom o nešírení zbraní hromadného ničenia. 
V lete 2006 sa v BR OSN podarilo dosiahnuť zhodu v potrebe prehodnotiť mandát UNMOVIC-u a na skorom ukončení jeho činnosti, ako i jeho celkovej existencie bez akejkoľvek ďalšej organizačnej transformácie, zachovaní expertízy a archívov UNMOVIC-u v rámci OSN pre budúce potreby a vydaní zhrnutia zborníka o irackých zbraniach hromadného ničenia ako oficiálneho dokumentu BR OSN. Konkrétny a všeobecne prijateľný návrh rezolúcie ukončujúcej činnosť UNMOVIC-u však bol predstavený až v lete 2007. Návrh predložili USA a Spojené kráľovstvo.
Medzi historické momenty v činnosti BR OSN počas členstva SR tak možno zaradiť ukončenie činnosti UNMOVIC-u prijatím rezolúcie 1762 (2007) dňa 29.6.2007, za ktorej prijatie hlasovalo 14 členov BR OSN vrátane SR. Rusko sa hlasovania zdržalo. Dôvodom bolo, podľa RF, predovšetkým nepredloženie jasnej odpovede na otázku ohľadom prítomnosti a stavu zbraní hromadného ničenia v Iraku.
Prehľad rezolúcií prijatých k Monitorovacej, verifikačnej a inšpekčnej komisie OSN (UNMOVIC) v Iraku v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1762 (2007) | 29. júna 2007 | ukončenie činnosti UNMOVIC-u

Irak a Kuvajt
Ide o ďalšiu z neuzavretých tém pretrvávajúcich z obdobia bývalého irackého režimu S. Husajna. Po ukončení okupácie Kuvajtu Irakom r. 1991, zostala stále nedoriešená otázka vrátenia všetkého Irakom zhabaného kuvajtského majetku, vrátane národných archívov, otázka osudu nezvestných Kuvajťanov a občanov tretích krajín, ako i otázka kuvajtských pohľadávok a nárokov na reparáciu, ktoré zastrešujú rezolúcie BR OSN č. 687 (1991) a 1284 (1999).
Na základe odseku 14 rezolúcie 1284 (1999) GT OSN pravidelne každé 4 mesiace podáva BR OSN správu o plnení záväzkov Iraku ohľadom repatriácie alebo vrátenia všetkých občanov Kuvajtu, alebo občanov tretích štátov, alebo ich pozostatkov a pravidelne každých 6 mesiacov podáva BR OSN správu o vrátení všetkého Irakom zhabaného kuvajtského majetku, vrátane národných archívov. 4-mesačný interval v prípade zmiznutých osôb bol v júni 2006 zmenený na 6-mesačný, čím došlo k zharmonizovaniu a spojeniu oboch tém do jednej správy.  
BR OSN k týmto témam zasadala pravidelne v uvedených intervaloch vo forme uzavretých konzultácií, na ktorých správy GT OSN predstavoval vysoko postavený koordinátor OSN v tejto otázke Julij Voroncov.
V období rokov 2006-2007 došlo k nájdeniu a navráteniu časti kuvajtského majetku zhabaného Irakom a uloženého v Tunisku (letecké motory a súčiastky). Nedošlo však k žiadnemu pokroku pri nájdení kuvajtských národných archívov a len k malému pokroku pri hľadaní zmiznutých osôb v dôsledku objektívnych príčin, najmä zlej bezpečnostnej situácie v Iraku, ktorá bránila práci v teréne a hľadaniu a výskumu irackých masových hrobov.
V rámci svojho pôsobenia SR opakovane potvrdila pripravenosť poskytnúť Kuvajtu potrebnú expertnú a technickú pomoc pri identifikácií ľudských pozostatkov, o ktorú Kuvajt požiadal členov OSN. SR ďalej zdôrazňovala dôležitosť doriešenia oboch pretrvávajúcich otázok - zmiznutých kuvajtských osôb a majetku – a privítala pokračujúcu dobrú spoluprácu medzi Irakom a Kuvajtom v tomto smere. Taktiež vyjadrovala nádej, že čoskoro príde k pokroku v oboch otázkach a obnovia sa práce v teréne v Iraku pri hľadaní masových hrobov a exhumácii pozostatkov. V tomto smere zdôrazňovala potrebu dosiahnutia spravodlivosti v tomto tragickom prípade a ozrejmenia osudov zmiznutých osôb.
V uvedenom období BR OSN prijala 4 tradičné tlačové vyhlásenia, ktoré odsudzujú popravy občanov Kuvajtu a občanov tretích štátov bývalým irackým režimom, vyjadrujú sústrasť pozostalým, vyzdvihujú prácu pri pátraní a identifikácií pozostatkov zmiznutých osôb a ľútosť, že sa nedosiahol pokrok pri nájdení zmiznutého kuvajtského národného archívu. 
V samom závere členstva SR v BR OSN žiaľ došlo k úmrtiu vysoko postaveného koordinátora OSN v tejto otázke J. Voroncova. BR OSN prijala dňa 18.12.2007 krátke tlačové vyhlásenie, v ktorom vyjadrila zármutok nad jeho úmrtím, uznanie jeho práci a sústrasť jeho rodine a vláde Ruskej federácie. 
Sankcie voči Iraku 
Na základe rezolúcie BR OSN č. 1518 (2003) bol zriadený sankčný výbor, ktorý v súlade s odsekmi 19 a 23 rezolúcie BR OSN č. 1483 (2003) identifikuje osoby a organizácie spojené s bývalým irackým režimom S. Husajna, ktorých financie, fondy a aktíva majú byť zmrazené  a prevedené do Irackého rozvojového fondu (DFI). Na základe odsekov 1 a 2 rezolúcie 1518 (2003) výbor pokračuje v aktualizácii zoznamu týchto osôb a organizácií. Výbor každoročne pripravuje výročnú správu o svojej činnosti a na základe príslušného predsedníckeho vyhlásenia BR OSN (S/1995/234) ju predkladá BR OSN. 
V roku 2006 výbor pokračoval v aktualizácii svojho zoznamu pridaním dvoch organizácií na zoznam, o čom bolo vydané aj jedno tlačové vyhlásenie. V roku 2007 sa výbor zameral predovšetkým na pomoc Iraku pri objasňovaní a hľadaní informácií o jeho pohľadávkach v cudzine, pričom došlo k viacerým výmenám listov medzi Irakom, výborom a BR OSN. Na zozname je momentálne 89 osôb a 208 organizácií. Koncoročná správa výboru za rok 2007 bude vydaná vo februári 2008.   
Afganistan
Afganistan je jednou z priorít vojenského a rozvojového angažovania sa členských krajín EÚ, vrátane SR, ktorá má pre Afganistan v rámci svojej oficiálnej rozvojovej pomoci vyčlenené finančné prostriedky, ako aj poskytuje ženijný vojenský kontingent. V rokoch 2006 – 2007 bola pozornosť medzinárodného spoločenstva zameraná najmä na bezpečnostnú situáciu a na realizáciu Plánu pre Afganistan (Afganistan Compact), prijatého počas londýnskej konferencie (31.1. – 1.2.2006), ktorý je súborom záväzkov medzinárodného spoločenstva a afganskej administratívy pre oblasť politickej stabilizácie, reformy bezpečnostného sektoru, rozvoja v oblasti ľudských práv, národného hospodárstva, sociálnych služieb a eliminácie produkcie narkotík.
Realizáciou  programov a projektov OSN, ako aj koordináciou časti politických záležitostí sa zaoberá Misia OSN v Afganistane (UNAMA) vytvorená 28. marca 2002 rezolúciou BR OSN č. 1401 (2002), ktorej mandát sa každoročne obnovuje. V rokoch 2006 – 2007 sa administratívna kapacita UNAMA podstatne rozšírila, boli vytvorené jej regionálne kancelárie vo viacerých provinciách tak ako to dovoľovala bezpečnostná situácia.
Na základe mandátu BR OSN pôsobí v Afganistane vojenská misia NATO (ISAF), ktorej súčasťou je aj ženijný kontingent príslušníkov OS SR (v súčasnosti 56 osôb).BR OSN zasadala k Afganistanu polročne k priebežným správam GT OSN o práci UNAMA, raz ročne k predĺženiu mandátu UNAMA, ako aj raz ročne k predĺženiu mandátu ISAF.
Situácia v krajine mala mierne pozitívnejší trend v prvej polovici 2006, neskôr sa však bezpečnostná situácia začala zhoršovať, najmä vzhľadom k novej taktike Talibanu pri realizácii teroristických útokov podporovanej finančne z neustále rastúceho obchodu s narkotikami, ktorého trend sa prakticky nezmenil. Afganská vláda nemá dostatočné skúsenosti so spravovaním a ekonomickým riadením krajiny, táto skutočnosť v kontexte s rozsiahlou korupciou, nízkou vymožiteľnosťou práva a pokračujúcou kultúrou beztrestnosti pre kmeňových vodcov sa výrazne podpísala na poklese podpory spoločnosti voči súčasnej administratíve.
Členovia BR OSN mali počas zasadnutí prakticky jednomyseľný názor na urgentnú potrebu stabilizácie situácie v Afganistane a dosiahnutie pozitívnych výsledkov v strednodobom horizonte. Pohľady sa líšili len v dôraze na jednotlivé priority realizácie Plánu pre Afganistan. BR OSN vždy jednomyseľne odsúdila všetky teroristické útoky proti civilistom, prípadne zariadeniam OSN, podporovala rýchlejší postup reformy bezpečnostného sektoru, udržanie a posilnenie dosiahnutého štandardu dodržiavania ľudských práv a lepšie využitie rozsiahlej donorskej pomoci, ktorá je pre Afganistan kľúčová.  Dôležitým článkom lepšej regionálnej spolupráce, ako aj stabilizácie vnútornej politickej scény Afganistanu je susedný Pakistan a správa rozdeleného paštúnskeho územia medzi obidve krajiny. K tejto citlivej téme sa z členov BR OSN výraznejšie vyjadrovali najmä Dánsko, Taliansko a Slovensko.
SR počas svojho pôsobenia konzistentne presadzovala dodržiavanie ľudských práv, lepšie začleňovanie žien do života spoločnosti, efektívnu koordináciu oficiálnej rozvojovej pomoci, ako aj zlepšenie regionálnej spolupráce medzi Afganistanom a Pakistanom. Afganistan patrí medzi prioritné krajiny slovenskej rozvojovej pomoci. SR má v krajine v rámci operácie NATO (ISAF) 56-členný vojenský ženijný kontingent. V súlade s rozhodnutím vlády SR je v blízkej budúcnosti plánované posilnenie vojenskej prítomnosti SR v Afganistane. 
Prehľad rezolúcií prijatých k problematike Afganistanu
Číslo | Dátum | Vec
1659 (2006) | 15. februára 2006 | akceptovanie Plánu pre Afganistan
1662 (2006) | 23. februára 2006 | predĺženie mandátu UNAMA
1707 (2006) | 12. septembra 2006 | predĺženie mandátu ISAF
1746 (2007) | 23. februára 2007 | predĺženie mandátu UNAMA
1776 (2007) | 19. septembra 2007 | predĺženie mandátu ISAF

Sankcie voči Al-Kájde a Talibanu
Výbor BR OSN zriadený na základe rezolúcie č. 1267 (1999) týkajúci sa Al-Kájdy a Talibanu pre oblasť zmrazenia ich finančných zdrojov, zákazu predaja zbraní a obmedzenie cestovania, sa počas rokov 2006 – 2007 venoval rozsiahlemu množstvu politických a operatívno-technických tém spojených s aplikáciou sankčného režimu a následným zaraďovaním a vyraďovaním jednotlivcov a organizácii na konsolidovaný sankčný zoznam výboru. Výbor a jeho členovia mali problematickú úlohu v oddelení politického komponentu zaraďovania a vyraďovania na sankčný zoznam od jeho medzinárodnoprávnych a technických aspektov. Argentínske (2006) a belgické (2007) predsedníctvo sa podstatne odlišovali v štýle riadenia práce výboru 1267. 
Argentína predsedala výboru v rokoch 2005-2006. Politické zloženie BR OSN, najmä pozície Ruska k mnohým témam, neumožňovali dosiahnuť zásadnejšie prelomy v otázkach ako možnosť odvolania sa osôb uvedených na konsolidovanom zozname, poskytovania dodatočných informácii o príčinách a dôvodoch zaradenia osôb na konsolidovaný zoznam a pod. Najmä tieto okolnosti spôsobili výraznú neochotu členských štátov OSN posielať žiadosti o zaradenia na zoznam, keďže následné vyradenie zo zoznamu (napr. v prípade omylu) nie je možné dosiahnuť cestou dokazovania a súdneho procesu.
V závere roka 2006 sa podarilo odsúhlasiť zriadenie tzv. “focal point” – kontaktného bodu pre žiadateľov o opätovné posúdenie ich žiadosti o vyradenie zo sankčného zoznamu (hoci niektoré štáty ho považujú len za nástroj na získanie dodatočných informácii pre podporu zotrvania jednotlivcov na zozname). Rezolúciou 1735 (2006) bolo do posudzovania zaraďovania a vyraďovania za sankčný zoznam výborom zakomponované presnejšie posudzovanie žiadostí členských štátov vo všetkých troch oblastiach mandátu výboru. Bol tiež prijatý špecifický postup pri vyraďovaní medzičasom zosnulých osôb.
Belgické predsedníctvo výboru (2007 - 2008) sa usiluje o pragmatický postup výboru, podarilo sa mu napr. obnoviť komunikáciu s afgánskou administratívou o doručení chýbajúcich identifikátorov najmä v časti konsolidovaného zoznamu týkajúceho sa Talibanu a bola tiež pridaná ďalšia osoba na zoznam v časti Taliban po 5-ročnom období bez zmien. Rusko a Katar zastávali najmenej flexibilné postoje vo všetkých politických otázkach práce výboru. U Ruska išlo predovšetkým o oblasť prebiehajúceho národného zmierenia, na základe ktorého požiadal Afganistan o vyradenie zo zoznamu desiatok mien. Rusko však tieto žiadosti vníma ako pokus Talibanu dostať sa späť do politického života v krajine oficiálnou cestou. Katar v prípadoch Al-Kájdy a islamských štátov neustále argumentoval porušovaním medzinárodného práva, neúctou k islamskej kultúre a pod.
SR v práci výboru svoje kroky koordinovala s ostatnými krajinami EÚ v BR OSN a podporovala pragmatické návrhy smerujúce k spresneniu postupu zaraďovania a vyraďovania na sankčný zoznam v práci výboru a jeho priblíženie normám medzinárodnoprávnych zvyklostí. SR taktiež podporovala národné zmierenie ako jasný signál úsilia o začlenenie bývalých príslušníkov Talibanu do spoločnosti. SR sa aktívne zasadzovala za zlepšenie celkovej transparentnosti práce výboru voči ostatným členským štátom OSN (nečlenom BR OSN).
Prehľad rezolúcií prijatých k problematike Al-Kájdy a Talibanu
(SR bola spolupredkladateľom všetkých týchto rezolúcií.)
Číslo | Dátum | Vec
1699 (2006) | 8. augusta 2006 | všeobecné záležitosti týkajúce sa sankcií - spolupráca medzi Interpolom a výborom 1267
1730 (2006) | 19. decembra 2006 | všeobecné záležitosti týkajúce sa sankcií - vytvorenie “focal point” v rámci Sekretariátu OSN pre žiadosti o vyradenie z konsolidovaného sankčného zoznamu výboru 1267
1735 (2006) | 22. decembra 2006 | hrozby pre všeobecný mier a bezpečnosť spôsobované teroristickými útokmi - spresnenie mandátu výboru 1267

ÁZIA A TICHOMORIE
Barma / Mjanmarsko
Mjanmarsko sa dostalo do programu rokovaní BR OSN v čase členstva SR v BR OSN, spočiatku vo forme brífingov Sekretariátu OSN v rámci bodu „rôzne.“ V júni 2006 iniciovala delegácia USA prijatie rezolúcie, ktorej cieľom bolo podporiť úsilie GT OSN (jeho sprostredkovateľské úsilie a prebiehajúce aktivity jeho námestníka pre politické otázky OSN a neskôr osobitného poradcu pre Mjanmarsko Ibrahima Gambariho). Text návrhu rezolúcie obsahoval výzvu smerovanú vláde Mjanmarska, aby prijala konkrétne opatrenia proti hrubému porušovaniu ľudských práv v krajine a zabezpečila inkluzivitu a dôveryhodnosť politického procesu v krajine, ktorý bude viesť k demokratizácii a národnému zmiereniu. Návrh rezolúcie žiadal okamžite prepustiť väznenú prodemokratickú líderku Aung San Sučiovú (predsedníčka Národnej ligy za demokraciu) a ostatných politických väzňov a aby vláda zabezpečila voľný prístup agentúram OSN do oblastí, ktoré si vyžadujú naliehavú humanitárnu pomoc a zabránila útokom proti civilnému obyvateľstvu a etnickým menšinám. Návrh rezolúcie neuvádzal, že situácia v krajine by bola ohrozením medzinárodného mieru a bezpečnosti, ani neobsahoval náznaky jazyka, ktoré by mohli byť použité na prijatie reštriktívnych opatrení. 
Návrh rezolúcie sa stretol so zmiešanou reakciou členov BR OSN. Viaceré krajiny, predovšetkým z regiónu Latinskej Ameriky a Afriky, napriek rovnakému znepokojeniu nad situáciou v krajine, argumentovali , že BR OSN by sa do procesu mala zapojiť ako posledná, až po vyčerpaní možností GT OSN, diplomatických snáh krajín z regiónu a ostatných „vhodnejších“ orgánov OSN, ktoré sa situáciou zaoberajú, ako napríklad Rada pre ľudské práva. 
Slovensko podporovalo iniciatívu USA, aby sa BR OSN zaoberala mjanmarskou otázkou z dvoch hlavných dôvodov: 1/ Situáciu v krajine SR vnímala ako hrozbu pre celý región so svojimi humanitárnymi dôsledkami a ostatnými pomenovanými destabilizujúcimi aspektmi, vrátane potláčania ľudských práv. 2/ Angažovanosť BR OSN by znamenala žiaduci tlak na vládu Mjanmarska. 
Návrh rezolúcie bol predložený na hlasovanie 12.1.2007, pričom nebol prijatý kvôli vetu dvoch stálych členov BR OSN (Ruska a Číny), ktorí vývoj v krajine označili za jej vnútornú záležitosť neohrozujúcu regionálnu ani medzinárodnú bezpečnosť. Za návrh rezolúcie hlasovalo deväť z 15 členov BR OSN vrátane Slovenska.
Od augusta 2007 iniciovali barmskí budhistickí mnísi niekoľko vĺn ľudových protestov proti režimu po tom, čo sa junta rozhodla neprimerane zvýšiť cenu pohonných látok. Vládny režim pristúpil koncom septembra k tvrdému zákroku, ktorého výsledkom bolo zadržanie tisícok mníchov a iných disidentov. Na situáciu zareagovala BR OSN dňa 11.10. 2007 prijatím predsedníckeho vyhlásenia (S/PRST/2007), v ktorom dôrazne odsúdila použitie násilia a žiadala jeho okamžité zastavenie. Privítala rezolúciu Rady OSN pre ľudské práva (S-5/1 z 2.10.2007) a vyzvala na prepustenie politických väzňov. Mjanmarsko sa k vyhláseniu BR OSN postavilo negatívne, pristúpilo však k viacerým ústretovým krokom, akými boli rozhodnutie pokračovať v spolupráci s OSN, menovanie styčného úradníka pre dialóg s Aung San Sučiovou a povolenie vstupu osobitného spravodajcu OSN pre ľudské práva pre Mjanmarsko Paula Sergia Pinheira do krajiny. Dňa 25.10.2007 sa väznená Aung San Sučiová opätovne po niekoľkých rokoch stretla s predstaviteľmi vládnej junty Napriek týmto niektorým pozitívnym krokom, vláda pokračovala v používaní ozbrojenej sily voči disidentom a v ďalšom zatýkaní. Dôraznejšiu diplomatickú úlohu v tomto období prevzali na seba aj vlády krajín regiónu, vrátane Číny a Združenie ASEAN, aby sa situácia v krajine zmenila k lepšiemu.
Slovenská republika počas svojho členstva v BR OSN hlasovala za to, aby sa otázka situácie v Mjanmarsku dostala na program BR OSN. Okrem silnej podpory aktivitám GT OSN a jeho osobitného poradcu pre Mjanmarsko sa Slovensko snažilo prostredníctvom členstva v BR OSN podporiť aj angažovanosť BR OSN v riešení otázky tak, aby došlo k posilneniu medzinárodného tlaku na mjanmarský režim a smerom k zmysluplnému a substantívnemu politickému dialógu vedúcemu k demokratickej transformácii, národnému zmiereniu a plnému rešpektovaniu ľudských práv v krajine.
Nepál
Otázkou sa intenzívne začala BR OSN zaoberať koncom roku 2006. Dňa 21.11.2006 došlo k uzatvoreniu všeobecnej mierovej dohody pod záštitou OSN medzi vládou Nepálu a Komunistickou stranou Nepálu, čím sa podarilo ukončiť 11 rokov trvajúci konflikt. 
V nadväznosti na prijatie mierovej dohody požiadali nepálske strany OSN o podporu mierového procesu v krajine. Dňa 1.12.2006 prijala BR OSN predsednícke vyhlásenie (S/PRST/2006/49), ktorým privítala uzatvorenie mierovej dohody a vyjadrila podporu návrhu GT OSN vyslať do krajiny hodnotiacu technickú misiu a predbežný tím 35 monitorovacích pracovníkov a odborníkov na prípravu volieb. Dňa 11.1.2007 predstavil osobitný predstaviteľ OSN pre podporu mierového procesu v Nepále Ian Martin správu GT OSN s návrhmi týkajúcimi sa žiadosti Nepálu o asistenciu OSN.
Dňa 23.1.2007 prijala BR OSN jednohlasne rezolúciu č. 1740 (2007), ktorou zriadila misiu OSN v Nepále (UNMIN) na obdobie 12 mesiacov. Rezolúcia 1740 (2007) dala misii mandát, ktorý spočíval v monitorovaní vládnych a maoistických ozbrojených síl; v technickej pomoci pri príprave a priebehu volieb; v monitorovaní prímeria vo všeobecnej rovine a v podpore mierového procesu so všeobecným dôrazom na oblasť ľudských práv.
V rámci ambiciózneho plánu plnenia mierovej dohody sa nepálskym stranám podarilo v krátkom čase zložiť dočasný parlament a vytvoriť dočasnú vládu s účasťou Nepálskej komunistickej strany (Maoisti), ako aj s pomocou OSN postúpiť v príprave parlamentných volieb do ústavodarného zhromaždenia plánovaných na jún 2007. Do platnosti tiež vstúpila dočasná ústava. UNMIT pokračoval vo vykonávaní svojho mandátu, vrátane volebnej podpory. Na druhej strane, nepodarilo sa splniť volebný kalendár a došlo prvýkrát k posunu termínu júnových volieb na 22.11.2007.
V auguste 2007 predložila Komunistická strana Nepálu (Maoisti) 22 vlastných politických požiadaviek s termínom na ich splnenie. Medzi najspornejšie patrili požiadavky na vyhlásenie republiky (dočasným parlamentom) ešte pred zvolaním ústavodarného zhromaždenia a procedurálne zmeny vo volebnom systéme (žiadosť o zmenu z väčšinového volebného systému na proporčný). Obe tieto požiadavky predstavovali zmenu v doterajšom postoji Maoistov a boli v rozpore so všeobecnou mierovou dohodou, ktorú bývalí maoistickí vzbúrenci podpísali pred rokom. Dňa 18.9.2007, 5 a pol mesiaca po vytvorení dočasnej vlády Nepálu, odstúpili ministri z Komunistickej strany Nepálu zo svojich vládnych postov. 
Dňa 5.10.2007 vydala koalícia 7 vládnucich strán a Komunistickej strany Nepálu vyhlásenie o ďalšom oddialení termínu parlamentných volieb do ústavodarného zhromaždenia, ktoré sa mali konať 22.11.2007. (Voľby do mimoriadneho ústavodarného zhromaždenia, ktorého úlohou bude vykonať reformu nepálskej ústavy, sú hlavnou časťou mierovej dohody s lídrami maoistických povstalcov.) Rozhodnutie o oddialení volieb bolo jediným dosiahnutým východiskom z politickej krízy v krajine. BR OSN videla príčiny krízy v nedostatočnom plnení mierovej dohody a neriešení viacerých dôležitých otázok, vrátane potreby zlepšenia bezpečnostnej situácie, reformy bezpečnostného sektoru, situácie maoistických bojovníkov v táboroch a postavenia tradične marginalizovaných skupín. 
Slovenská republika počas členstva v BR OSN podporila zriadenie misie OSN v Nepále UNMIN na podporu implementácie mierovej dohody z novembra 2006. V súvislosti s vývojom bezpečnostnej a politickej situácie v krajine sa Slovensko vyslovilo za zotrvanie OSN po vypršaní mandátu misie s dôrazom na potrebu väčšej angažovanosti OSN v podpore mierového procesu, reforme bezpečnostného sektora a poradenstva v oblasti udržiavania verejného poriadku a bezpečnosti. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Nepále v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1740 (2007) | 23. januára 2007 | vytvorenie misie OSN – UNMIN na obdobie 12 mesiacov

Východný Timor
Východný Timor bol prvým prípadom, kedy bolo OSN a medzinárodné spoločenstvo požiadané, aby priamo stálo pri zrode krajiny. V roku 1999 sa v krajine uskutočnilo referendum pod záštitou OSN, v ktorom sa väčšina obyvateľov vyslovila za nezávislosť. Referendum bolo sprevádzané krvavým násilím s pro-indonézskymi skupinami v krajine. Zabitých bolo okolo stotisíc stúpencov nezávislosti. V období, ktoré nasledovalo sa vo Východnom Timore vystriedalo niekoľko misií OSN, ktorých mandát bol zameraný na stabilizáciu mieru a bezpečnosti a následne predovšetkým na podporu budovania demokracie a inštitucionálnej kapacity krajiny. Vzhľadom na širokú angažovanosť OSN a medzinárodného spoločenstva od začiatku jeho osamostatnenia, ako i turbulentný politický a bezpečnostný vývoj v krajine, bol Východný Timor častým predmetom rokovaní BR OSN i počas členstva SR. 
V apríli 2006 došlo k vypuknutiu ozbrojeného násilia, keď bolo prepustených z armády takmer 600 vojakov, čo je tretina z celkového počtu príslušníkov ozbrojených síl. V dôsledku ozbrojeného konfliktu medzi armádou a prepustenými vojakmi podporovanými civilistami a fragmentácie policajných síl mnoho ľudí zomrelo a okolo 150 tisíc ľudí utieklo zo svojich domovov. Mnohé utečenecké tábory boli strategicky vybudované pred hlavnými verejnými budovami, sídlom OSN a letiskom. Konflikt narušil krehkú politickú stabilitu v krajine, a to aj napriek odstúpeniu ministrov vnútra a obrany a ďalšiemu úsiliu a prijatým opatreniam zo strany úradov Východného Timoru. Protestujúci požadovali odstúpenie predsedu vlády Mariho Alkatiriho, ktorý podal demisiu 26.6.2006. Dňa 10.7.2006 ho nahradil nositeľ Nobelovej ceny mieru (dovtedajší minister zahraničných vecí) José Ramos Horta. Prezident Xanana Gusmão a  Ramos Horta vynaložili v mene vlády úsilie v snahe o znovu nastolenie politickej a spoločenskej stability v krajine vrátane rozhovorov so zástupcami prepustených vojakov a príslušníkov polície, ktorí v prítomnosti pozorovateľov OSN opustili svoje organizačné štruktúry. Dramatické zhoršenie bezpečnostnej a politickej situácie v krajine viedlo vládu a prezidenta k tomu, aby požiadali zahraničné vojská o pomoc pri obnovení zákonnosti a poriadku v krajine. BR OSN podporila vyslanie jednotiek Austrálie, Nového Zélandu, Filipín a Portugalska do Východného Timoru. Zahraničné jednotky ostávajú vo Východnom Timore až do času, kým ich úlohy nebudú môcť prevziať vlastné ozbrojené a policajné sily krajiny. 
Misiu OSN, ktorá v tom čase vo Východnom Timore pôsobila (UNOTIL), pôvodne tvorilo 11 000 jednotiek a civilných zamestnancov. V súlade s plánom BR OSN o postupnom stiahnutí sa z krajiny bola misia postupne zredukovaná na úrad OSN so  130 zamestnancami, policajnými a vojenskými poradcami,. Misia mala byť pôvodne ukončená 20.6.2006. Kríza v apríli 2006 odhalila, že proces postupného oslabovania prítomnosti OSN v krajine v záujme toho, aby domáce úrady preberali na seba čoraz viac zodpovednosti, bol predčasný. Poukázala na stále krehkú politickú a bezpečnostnú situáciu v krajine 5 rokov od získania samostatnosti.  Na základe správy GT OSN dňa 25.8.2006 BR OSN zriadila na úvodné obdobie šiestich mesiacov novú, rozšírenú misiu (UNMIT). 
V máji 2007 sa uskutočnili dve kolá prezidentských volieb, z ktorých vyšiel víťazne dovtedajší predseda vlády José Ramos Horta. V júli 2007 sa v krajine konali parlamentné voľby. BR OSN na obe voľby pozitívne reagovala. SR označila voľby za krok vpred smerom k demokratickej kultúre a mierovému riešeniu hlbokej krízy, ktorá krajinu donedávna zmietala. 
Slovenská republika podporovala predĺženie prítomnosti misie OSN vo Východnom Timore a posilnenie jej mandátu v oblasti policajného poradenstva. SR počas svojho členstva v BR OSN vyzývala všetky strany vo Východnom Timore, aby sa zdržali násilia, aby sa zapojili do všestranného dialógu na urovnanie politických rozdielov a aby sa zúčastnili na demokratickom procese v právnom a ústavnom rámci, a tým prispeli k spoločenskej a politickej stabilite. Podporovala medzinárodné prešetrenie udalostí z roku 1999 i 2006, keď došlo k ozbrojeným zrážkam a porušovaniu ľudských práv. Vyzývala na obnovu bezpečného a stabilného prostredia v plnom súlade s Ústavou Východného Timoru. Podporovala úlohu, ktorú má zohrávať medzinárodné spoločenstvo (najmä však OSN a BR OSN), ktorá je mimoriadne dôležitá pre proces konsolidácie vo Východnom Timore, jeho nezávislosť a suverenitu, ako aj pre posilnenie demokracie v tejto mladej krajine. V tejto súvislosti viackrát podporila predĺženie mandátu misie OSN (UNMIT), jeho posilnenie a rozšírenie. Zdôrazňovala otázku nevyhnutnosti napredovania reformy bezpečnostného sektora v krajine ako základnej podmienky pre obnovu stability a demokracie. Upozorňovala na potrebu politickej, technickej i finančnej podpory pri opätovnej výstavbe inštitucionálnej infraštruktúry a administratívnych štruktúr, ktoré sú nevyhnutné na obnovu uskutočňovania plánu rozvoja vo Východnom Timore. Vyzývala medzinárodné spoločenstvo, aby udržalo a zintenzívnilo podporu, ktorá je potrebná na upevnenie demokracie a demokratickej kultúry vo Východnom Timore, so zameraním na budovanie inštitúcií, konkrétne parlamentu, vlády, inštitúcií v oblasti súdnictva, bezpečnosti, obrany a orgánov činných v trestnom konaní, posilňovaní sietí v oblasti vzdelávania a zdravotníctva, a zároveň venovali osobitnú pozornosť potrebám žien a detí. Zdôrazňovala potrebu účinného monitorovania ľudských práv vo Východnom Timore.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii vo Východnom Timore v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1677 (2006) | 12. mája 2006 | predĺženie mandátu UNOTIL do 20. júna
1690 (2006) | 20. júna 2006 | predĺženie mandátu UNOTIL do 20. augusta a žiadosť o správu do 7. augusta s návrhmi na ďalšie zotrvanie OSN v krajine
1704 (2006) | 25. augusta 2006 | vytvorenie integrovanej misie OSN UNMIT
1745 (2007) | 22. februára 2007 | predĺženie mandátu UNMIT o rok a zvýšenie počtu policajných príslušníkov misie

Fidži 
V novembri 2006 došlo k zhoršeniu situácie vo Fidži po zvýšení napätia medzi najvyšším armádnym generálom a predsedom vlády Fidži. Uvedené viedlo dňa 29.11.2006 k vydaniu tlačového vyhlásenia BR OSN, v ktorom BR OSN vyjadrila svoje obavy nad týmto vývojom. BR OSN podporila snahy krajín regiónu o sprostredkovanie dohody medzi stranami sporu a vyzvala armádu Fidži k zdržanlivosti a vyhnutiu sa krokom, ktoré by mohli viesť k podrytiu vlády zákona. Povzbudila GT OSN, aby pokračoval vo svojich aktivitách v snahe o urovnanie konfliktu v krajine. 
	Dňa 5.12.2006 oznámil najvyšší generál ozbrojených síl Fidži, že armáda prevzala výkonnú moc v krajine od demokraticky zvolenej vlády. Nasledujúci deň armádne jednotky uzavreli parlament. Vzhľadom na toto oznámenie vydala dňa 7.12.2006 BR OSN ďalšie tlačové vyhlásenie, v ktorom vyzvala na okamžité obnovenie legitímnej moci v krajine. Vyjadrila v ňom presvedčenie, že s pomocou Fóra pacifických štátov a iných regionálnych a medzinárodných subjektov bude nájdené mierové riešenie sporu v súlade s ústavu Fidži a že dôjde k obnoveniu demokraticky zvolenej vlády v čo najkratšom čase. 
	V januári 2007 sa najvyšší generál Frank Bainima vyhlásil za dočasného predsedu vlády. Prisľúbil zvolať riadne voľby v roku 2010 a obnoviť parlamentnú demokraciu. 

AMERIKY
Haiti
Haiti je krajina, ktorá bola desaťročia sužovaná diktatúrou, násilím a nestabilitou, čo viedlo k úplnému hospodárskemu kolapsu, chudobe, obrovskej nezamestnanosti, degradácii životného prostredia a vyústeniu do postavenia najchudobnejšej krajiny na americkom kontinente. V roku 2004 vypukla na Haiti násilná vzbura, ktorá viedla k vyhnaniu bývalého prezidenta krajiny Jeana-Bertranda Aristida z krajiny. Dňa 29.2.2004 bol Aristid nútený uchýliť sa do exilu a BR OSN prijala rezolúciu č. 1529 (2004), ktorou schválila vyslanie dočasných mnohonárodných síl do Haiti na žiadosť dočasnej haitskej vlády. Nasledovalo schválenie rezolúcie č. 1542 (2004) dňa 30.4.2004, ktorou BR OSN zriadila misiu MINUSTAH.
SR vstúpila do BR OSN v čase, keď prichádzalo k obnove demokratickej vlády v Haiti dva roky po Aristidovom úteku do exilu. Rok 2006 bol v Haiti rokom volebným. Počas roka prebehli prezidentské, parlamentné i komunálne voľby. Koncom roka 2005 došlo k štvrtému odloženiu termínu konania prezidentských volieb kvôli technickým ťažkostiam a obavám o bezpečnosť voličov. Voľby sa nakoniec uskutočnili 7.2.2006. Za víťaza v nich bol vyhlásený René Préval, po tom, čo došlo k dohode o spracovaní výsledkov hlasovania vzhľadom na veľký počet nevyplnených a stratených hlasovacích lístkov. Préval získal napokon štyrikrát viac hlasov ako jeho najbližší rival a zložil prezidentský sľub 14.5.2006. Dňa 21.4.2006 sa uskutočnilo druhé kolo parlamentných volieb. Voľby boli preložené na apríl z februára po sťažnostiach na ich neregulárnosť v prvom kole. Volebná účasť pod 20 percent bola sklamaním pre Haiti i pre medzinárodné spoločenstvo. Dňa 10.6. 2006 bola zložená vláda na čele s premiérom Jacques-Edouardom Alexisom. Po niekoľkých mesiacoch zdržania došlo nakoniec 3.12.2006 k prvému kolu volieb do nižších samosprávnych celkov, ktoré uzatvorili volebný proces v krajine v r. 2006. Politické napätie a trpké politické roztržky sprevádzali volebný proces počas celého roka 2006. 
BR OSN reagovala na politický vývoj v krajine prijatím série nadväzujúcich vyhlásení. Dňa 19.12.2006 uviedol GT OSN vo svojej správe o MINUSTAH, že volebný proces v krajine bol z veľkej časti úspešný a že celková bezpečnostná situácia je relatívne stabilná, i keď stále do určitej miery výbušná.
V júni 2006 obnovilo CARICOM (Spoločenstvo štátov karibskej oblasti) Haiti pozastavené členstvo. Dňa 25.7.2006 sa uskutočnila konferencia donorov v Port-au-Prince, na ktorej haitská vláda žiadala o zdroje vo výške 5 miliárd USD na financovanie svojich priorít. 
Dňa 14.2.2006 prijala BR OSN rezolúciu č. 1658 (2006), ktorou predĺžila misiu OSN MINUSTAH o ďalších 6 mesiacov. Počas členstva SR pristúpila BR OSN k predĺženiu mandátu misie celkovo štyrikrát, naposledy 15.10.2007 rezolúciou č. 1780 (2007) o ďalší rok. Mandát misie v období 2006 – 2007 predstavoval monitorovanie ľudských práv, odzbrojenie pouličných gangov a militantných skupín, pomoc pri budovaní národných inštitúcií, vrátane bezpečnostného sektora a právneho štátu. V roku 2006 BR OSN posilnila bezpečnostnú časť mandátu MINUSTAH na boj proti gangom, predovšetkým vo štvrtiach Cité Soleil a Martissant. 
Koncom apríla 2007 sa uskutočnilo tretie a posledné kolo komunálnych, regionálnych a parlamentných volieb. Prebehli v pokojnej atmosfére, i keď za nízkej účasti voličov. Dňa 7.8.2007 bol prijatý 5-ročný plán reformy nápravných zariadení, ktorý schválila vláda Haiti.
Slovensko počas svojho členstva v BR OSN podporovalo angažovanosť OSN v Haiti s cieľom zabezpečenia stabilizácie a udržateľných výsledkov v oblasti bezpečnostnej, posilnenia národných inštitúcií a demokracie a sociálno-ekonomického rozvoja Haiti. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii na Haiti v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1658 (2007) | 14. februára 2006 | predĺženie mandátu MINUSTAH do 15. augusta
1702 (2007) | 15. augusta 2006 | predĺženie mandátu MINUSTAH o 6 mesiacov s úmyslom jeho predĺženia na ďalšie obdobie
1743 (2007) | 15. februára 2007 | predĺženie mandátu MINUSTAH do 15. októbra
1780 (2007) | 15. októbra 2007 | predĺženie mandátu MINUSTAH o 1 rok

AFRIKA
Burundi
V čase vstupu SR do BR OSN sa Burundi nachádzalo vo fáze post-konfliktnej konsolidácie. V letných mesiacoch 2005 sa v Burundi uskutočnili komunálne, parlamentné a prezidentské voľby, ktoré ukončili proces prechodu po ukončení občianskej vojny v roku 2003. Následne novozvolená vláda požiadala v novembri 2005 o stiahnutie mierovej misie OSN (ONUB) z krajiny. Najväčšiu hrozbu mieru a stability v Burundi predstavovalo pokračujúce aktívne pôsobenie rebelskej skupiny Palipehutu – Forces nationales de libération (FNL), ktorá sa odmietala zapojiť do mierového procesu.
Slovenská republika sa počas svojho členstva v BR OSN vyslovovala za budovanie právneho štátu a demokratických inštitúcií, rešpektovanie deľby moci medzi jednotlivými zložkami štátnej moci, rešpektovanie šírky politického dialógu a implementáciu princípov dobrého vládnutia. SR zdôrazňovala potrebu dôslednej realizácie reformy bezpečnostného sektora, poukazovala na pokračujúce porušovanie ľudských práv v krajine a nabádala na riešenie problému beztrestnosti. V tejto súvislosti SR vyjadrovala podporu plánom na zriadenie komisie pre pravdu a zmierenie, ako aj vytvorenia špeciálneho súdu v rámci súdneho systému Burundi. 
SR nabádala na urýchlené zapojenie FNL do mierového procesu a nabádala obe strany – vládu Burundi, ako aj FNL k ústretovosti a otvorenosti v tomto smere. Podpis komplexnej mierovej dohody medzi vládou Burundi a FNL privítala SR ako príležitosť pre konečnú stabilizáciu krajiny. Následné prieťahy súvisiace s implementáciou mierovej dohody vnímala SR s vážnym znepokojením a vyzývala na obnovenie rozhovorov o implementácii mierovej dohody v dobrej viere a za hľadanie odpovedí na legitímne očakávania oboch strán prostredníctvom politického dialógu. 
SR rešpektovala suverénne rozhodnutie demokraticky zvolenej vlády Burundi ohľadne stiahnutia BINUB z krajiny, vyzývala však k opatrnosti a plnému využitiu zostávajúceho mandátu BINUB na konsolidáciu mieru v krajine. V tomto zmysle SR podporila stiahnutie jednotiek ONUB z Burundi a transformáciu mierovej misie OSN na integrovaný úrad OSN v Burundi (BINUB) k 1. 1.2007.  V uvedenom duchu sa SR zasadzovala tiež za zaradenie Burundi do agendy novovytvorenej Komisie pre budovanie mieru OSN (PBC) a v júni 2006 podporila rozhodnutie BR OSN o zaradení Burundi spoločne so Sierra Leone ako prvých dvoch krajín do agendy PBC.
BR OSN počas členstva SR v rokoch 2006-2007 prijala v súvislosti s Burundi štyri rezolúcie, dve predsednícke vyhlásenia a tri tlačové vyhlásenia. Všetky rezolúcie boli na hlasovanie BR OSN predložené ako predsednícke texty a boli prijaté jednomyseľne. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Burundi v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1669 (2006) | 10. apríla 2006 | transfer jednotiek ONUB pre potreby MONUC
1692 (2006) | 30. júna 2006 | predĺženie mandátu ONUB
1719 (2006) | 25. októbra 2006 | zriadenie BINUB
1791 (2007) | 19. decembra 2007 | predĺženie mandátu BINUB

Čad a Stredoafrická republika
Kríza v západosudánskej provincii Darfúr mala od svojho počiatku aj svoj cezhraničný rozmer s dopadom na bezpečnostnú situáciu v spoločných pohraničných oblastiach s Čadom a Stredoafrickou republikou (SAR). Nestabilita v tomto regióne a zhoršujúca sa humanitárna situácia (narastajúci počet utečencov a vnútorne presídlených osôb najmä vo východnom Čade) urýchlili proces príprav možného nasadenia mnohodimenzionálnej operácie OSN v Čade a SAR (MINURCAT). 
Na základe výsledkov technickej a hodnotiacej misie OSN v Čade a SAR, ktorá sa uskutočnila dvakrát (v decembri 2006 a na jar 2007) GT OSN odporučil BR OSN nasadenie mnohodimenzionálnej operácie vo východnom Čade a v severovýchodnej SAR. BR vzala v tejto fáze na vedomie pozíciu vlády Čadu a SAR, ktoré v princípe vyjadrili súhlas s nasadením uvedenej operácie. Ako sa však  neskôr ukázalo, Čad vzniesol námietky voči vojenskému komponentu operácie a vyjadril preferenciu nasadiť iba policajnú misiu. V rámci diskusií v BR OSN však bolo zrejmé, že efektívna operácia nie je zlučiteľná s pozíciou Čadu (túto pozíciu tlmočila i SR). 
V tejto súvislosti prišlo Francúzsko s iniciatívou vyslania mnohodimenzionálnej prítomnosti do východného Čadu a severovýchodnej SAR, ktorej vojenskú časť by pokrývala operácia EÚ v rámci SZBP. OSN sa mohla naďalej angažovať v policajnom komponente misie, a to spoločne s čadskou políciou. S týmto návrhom súhlasil aj čadský prezident Deby. Po predbežnom schválení operácie zo strany EÚ bola v septembri 2007 jednomyseľne prijatá rezolúcia 1778 (2007), ktorej spolupredkladateľom bola aj SR. BR OSN ňou schválila vytvorenie mnohodimenzionálnej prítomnosti v Čade a SAR zloženej z misie OSN (MINURCAT), čadskej polície (PTPH) a vojenskej operácie EÚ. Uvedená prítomnosť má napomôcť pri vytvorení podmienok pre bezpečný, dobrovoľný a udržateľný návrat utečencov a vnútorne presídlených osôb. 
V Stredoafrickej republike pôsobí aj Úrad OSN pre budovanie mieru (BONUCA), ktorý asistuje vláde SAR. Mandát BONUCA má jednoročný cyklus. SR podporovala činnosť BONUCA pri stabilizácii krajiny a osobitne vyzdvihovala jej prínos v oblasti reformy bezpečnostného sektora (RBS). Zároveň poukazovala na možnosť využitia nových kapacít na Sekretariáte OSN pre oblasť RBS v SAR.
Vo svojich vystúpeniach k situácii v Čade a SAR, SR pravidelne zdôrazňovala potrebu širokého politického dialógu a vyjadrovala osobitné znepokojenie nad bezpečnostnou a humanitárnou situáciou v regióne. 
V priebehu rokov 2006 a 2007 bola prijatá k situácii v Čade a SAR 1 rezolúcia BR OSN, 5 predsedníckych vyhlásení a 3 tlačové vyhlásenia. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Čade a SAR v rokoch 2006-2007
(Hrubým písmom sú označené rezolúcie, ktorých bola SR spolupredkladateľom.)
Číslo | Dátum | Vec
1778 (2007) | 25. septembra 2007 | autorizovanie nasadenia mnohodimenzionálnej prítomnosti EÚ a OSN v Čade a SAR (vytvorenie policajnej misie  OSN MINURCAT)

Eritrea a Etiópia 
Dva roky pôsobenia SR v BR OSN (2006-2007) nepriniesli zásadný obrat vo vyriešení dlhodobého hraničného sporu medzi Etiópiou a Eritreou. Rezolúcie a vyhlásenia BR OSN neboli v tomto období rešpektované a implementované (išlo najmä o rezolúciu 1640 (2005), v ktorej BR OSN žiadala Eritreu, aby stiahla reštrikcie na mierovú operáciu UNEMEE a Etiópiu, aby akceptovala rozhodnutie hraničnej komisie EEBC za konečné a záväzné; v tejto rezolúcii  BR zároveň pohrozila prijatím opatrení v prípade, že Etiópia a Eritrea nesplnenia požiadavky BR OSN). Situácia sa v uvedenom období postupne vyhrocovala, najmä v dôsledku negatívnych krokov Eritrei voči misii UNMEE, ktorá chcela zvýšiť medzinárodný tlak na Etiópiu vo veci demarkácie hraníc.
V priebehu roka 2006 bola BR OSN v dôsledku náročnosti rozhovorov predovšetkým o otázke prípadnej transformácie misie UNMEE na nižšiu úroveň (presadzovanou USA) prinútená krátkodobo predlžovať jej mandát trikrát. Po sérií náročných rokovaní BR v závere mája 2006 jednomyseľne prijala rezolúciu č. 1681 (2006), ktorou predĺžila mandát UNMEE o 4 mesiace a zároveň schválila zmenu štruktúry misie UNMEE znížením jej stavov na 2300 vojakov, vrátane 230 vojenských pozorovateľov pri ponechaní existujúceho mandátu misie.
Vzhľadom na reálnu hrozbu ozbrojeného konfliktu medzi Etiópiou a Eritreou SR zdôrazňovala význam ponechania jednotiek UNMEE v tzv. dočasnej bezpečnostnej zóne (TSZ). V rámci  rokovaní SR vo všeobecnosti podporovala menej radikálny prístup k zníženiu stavov UNMEE. Pri znižovaní stavov UNMEE v roku 2006 navrhla SR v záverečnej fáze spoločne s Gréckom kompromisný návrh, ktorý spočíval v čísle 2300 vojakov. Tento návrh bol nakoniec prijateľný pre všetky delegácie. SR podporila i ostatné predĺženie mandátu UNMEE v rezolúcii 1767 (2007). Pozícia SR bola počas rokovaní BR OSN vyvážená. SR pravidelne vyzývala obe krajiny na dodržiavanie svojich záväzkov ohľadom ukončenia násilností, ako aj zníženie napätia a implementáciu rozhodnutia hraničnej komisie (EEBC) o delimitácii hraníc. Vo svojich vystúpeniach vyjadrovala znepokojenie z reštrikcií uvalených na misiu UNMEE, ktoré uvalila Eritrea (neskôr čiastočne aj Etiópia) a vyzývala Eritreu na stiahnutie svojich jednotiek z tzv. dočasnej bezpečnostnej zóny (TSZ) a aby spolupracovala s UNMEE. SR zároveň poukazovala na regionálny rozmer krízy a nebezpečenstvo konfliktu, ktorý  by mohol ohroziť stabilitu celého regiónu Rohu Afriky.
Počas členstva SR v BR OSN (2006-2007) bolo k situácii v Eritrei a Etiópii prijatých celkove 7 rezolúcií, 2 predsednícke vyhlásenia a 3 tlačové vyhlásenia. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii medzi Eritreou a Etiópiou v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1661 (2006) | 14. marca 2006 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMEE o 1 mesiac
1670 (2006) | 13. apríla 2006 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMEE o ďalší mesiac
1678 (2006) | 15. mája 2006 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMEE o 2 týždne
1681 (2006) | 31. mája 2006 | rekonfigurácia mierovej operácie UNMEE a predĺženie mandátu UNMEE o 4 mesiace
1710 (2006) | 29. septembra 2006 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMEE o 4 mesiace
1741 (2007) | 30. januára 2007 | rekonfigurácia mierovej operácie UNMEE a predĺženie mandátu UNMEE o 6 mesiacov
1767 (2007) | 30. júla 2007 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMEE o 6 mesiacov

Guinea-Bissau 
V rokoch 2006-2007 sa uskutočnili konzultácie BR OSN k situácii v Guinea-Bissau pravidelne každé tri mesiace. Podkladom boli štvrťročné správy GT OSN a brífingy predstaviteľov GT OSN pre Guineu-Bissau. 
Guinea-Bissau patrí medzi najchudobnejšie krajiny sveta s vysokou nezamestnanosťou a hospodárstvom závislým na zahraničnej pomoci. V súčasnosti krajina prechádza zložitým postkonfliktným vývojom, kde je celková sociálna, ekonomická a finančná situácia síce stabilizovaná, avšak naďalej krehká. SR v tejto súvislosti podporovala začlenenie Guinea-Bissau do agendy Komisie pre budovanie mieru OSN (PBC).
V krajine pôsobí politická misia UNOGBIS, ktorej mandát bol predlžovaný vždy v decembri. SR plne podporovala pôsobenie tejto misie, ako i predĺženie jej mandátu s osobitným dôrazom na plánované voľby v roku 2008. Diskusie v BR OSN sa sústredili najmä na nevyhnutnosť stabilizácie politickej situácie v Guinea-Bissau, prílevu zahraničnej rozvojovej pomoci, ako aj problematiky organizovaného zločinu a pašovania drog, ktoré priamo súvisia so slabými inštitúciami na zaistenie verejného poriadku.
Slovenská republika v rámci diskusií BR OSN venovala primárnu pozornosť reforme bezpečnostného sektora (RBS) a so znepokojením vnímala napätie medzi políciou a armádou. Problematika RBS v Guinea-Bissau bola i jednou z prípadových štúdií workshopu k problematike RBS spoluorganizovaného JAR a SR v novembri 2007 v Kapskom Meste. Spolu s ostatnými členmi BR OSN SR presadzovala, aby bola Guinei-Bissau poskytnutá potrebná finančná a technická podpora pre RBS. (Do tohto kontextu plne zapadá aj nadchádzajúce vyslanie podpornej misie EÚ pre RBS v Guinea-Bissau, ktoré SR na pôde EÚ podporila.) SR ďalej presadzovala potrebu riešenia narastajúceho problému pašovania drog, pričom zdôraznila potrebu venovania zvýšenej pozornosti (mobilizácie) regionálnych a nadregionálnych hráčov v boji s týmto fenoménom.
K situácii v Guinea-Bissau neboli počas členstva SR prijaté žiadne rezolúcie. 
Konžská demokratická republika
V čase vstupu SR do BR OSN vrcholilo v Konžskej demokratickej republike (KDR) obdobie prechodu po päťročnej vojne, ktorá si priamo, resp. nepriamo vyžiadala vyše tri milióny obetí. V decembri 2005 bola v referende schválená nová ústava krajiny, ktorá mala vydláždiť cestu k prvým slobodným voľbám v krajine po vyše štyridsiatich rokoch.
SR v tomto období zdôrazňovala potrebu dodržania stanoveného časového harmonogramu pre prípravu a uskutočnenie volieb a podporovala v tomto smere masívnu prítomnosť a aktivity mierovej misie OSN v KDR (MONUC). SR sa zasadzovala za zabezpečenie dôsledného domáceho a medzinárodného dohľadu nad priebehom volieb s cieľom zabezpečiť ich demokratický, slobodný a transparentný priebeh. V záujme kredibility volebných výsledkov a ich rešpektovania SR presadzovala inkluzivitu volebnej kampane, širokú informovanosť občanov a vyjadrovala podporu kompetentným konžským orgánom na čele s nezávislou volebnou komisiou.
V záujme podpory pokojného priebehu volieb SR podporila aj vyslanie misie Európskej únie do KDR počas volieb (EUFOR R.D.Congo). 
Prezidentské a parlamentné voľby sa uskutočnili v júli 2006 a druhé kolo prezidentských volieb v septembri 2006. Voľby prebehli slobodne a demokraticky s pomerne vysokou volebnou účasťou a v zásade pokojne. Najvážnejší incident, ktorým bol útok na rezidenciu prezidentského kandidáta J.P.Bembu 21.8.2006, sa podarilo upokojiť aj vďaka zásahu MONUC a EUFOR.
Po voľbách sa pozornosť BR OSN, ako aj SR sústredila na prierezové problémy, ktorých vyriešenie bolo podmienkou udržateľnosti pozitívneho vývoja v krajine a najmä zlepšenia kritickej humanitárnej situácie. SR zdôrazňovala potrebu budovania právneho štátu a dobrého vládnutia, predovšetkým v oblasti boja proti korupcii a nakladania s nerastným bohatstvom. SR kládla osobitný dôraz na ochranu ľudských práv, ktorých porušovanie malo v KDR masový charakter aj v povolebnom období. SR však venovala v kontexte KDR primárnu pozornosť problematike reformy bezpečnostného sektora, ktorá bola všeobecne považovaná za základný predpoklad dlhodobej stabilizácie a demokratizácie krajiny. SR využila svoje aktivity v tejto v oblasti a zaradila KDR ako jednu z prípadových štúdií do programu workshopu o reforme bezpečnostného sektora, ktorý v dňoch 7.-8. novembra 2007 zorganizovala spoločne s Juhoafrickou republikou v Kapskom Meste.
Okrem uvedených problémov SR so znepokojením vnímala násilné incidenty, ktoré začiatkom roka 2007 prepukli v dôsledku povolebných konfliktov (provincia Bas-Congo – február 2007, hlavné mesto Kinshasa – marec 2007) a obzvlášť pretrvávajúcu nestabilitu vo východných provinciách KDR, ktorá má svoje príčiny ešte v občianskej vojne. V tejto súvislosti sa SR zasadzovala za urýchlenú realizáciu procesov odzbrojenia, demobilizácie, reintegrácie, presídlenia a repatriácie ozbrojencov a reformu bezpečnostného sektora. Súčasne zdôrazňovala potrebu regionálneho prístupu k riešeniu tohto problému a osobitne zlepšenia vzťahov KDR s Ugandou a Rwandou.
Integrálnou súčasťou prístupu BR OSN k situácii v KDR bolo aj uplatňovanie sankčného režimu v KDR, ktorý zahŕňal zbrojné embargo a individuálne sankcie vo forme zákazu cestovania a zmrazenia aktív osôb určených príslušným sankčným výborom. SR vnímala uvedené sankcie ako súčasť podpory stabilizácie KDR a ako také ich podporovala aj po ukončení transformácie a uskutočnení volieb. K úvahám na ich zmiernenie SR pristupovala s opatrnosťou, najmä vzhľadom na pretrvávajúci otvorený konflikt na východe KDR.
Počas členstva SR v BR OSN bolo k situácii v KDR prijatých trinásť rezolúcií, sedem predsedníckych vyhlásení a šesť tlačových vyhlásení. Všetky rezolúcie boli predložené na hlasovanie ako predsednícky text a boli prijaté jednomyseľne.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v KDR v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1654 (2006) | 31. januára 2006 | sankčný režim
1669 (2006) | 10. apríla 2006 | transfer jednotiek ONUB pre potreby MONUC
1671 (2006) | 25. apríla 2006 | autorizácia misie EÚ (Eufor R.D.Congo)
1693 (2006) | 30. júna 2006 | mandát MONUC
1698 (2006) | 31. júla 2006 | predĺženie sankčného režimu
1711 (2006) | 29. septembra 2006 | predĺženie mandátu MONUC
1736 (2006) | 22. decembra 2006 | posilnenie MONUC
1742 (2007) | 15. februára 2007 | predĺženie mandátu MONUC
1751 (2007) | 13. apríla 2007 | predĺženie mandátu MONUC
1756 (2007) | 15. mája 2007 | predĺženie a úprava mandátu MONUC
1768 (2007) | 31. júla 2007 | predĺženie sankčného režimu
1771 (2007) | 10. augusta 2007 | predĺženie sankčného režimu
1794 (2007) | 21. decembra 2007 | predĺženie mandátu MONUC

Pobrežie Slonoviny
V čase vstupu SR do BR OSN bolo Pobrežie Slonoviny fakticky rozdelené na dve časti. Juh krajiny ovládala vláda, sever krajiny kontrolovali tzv. Nové sily (Forces Nouvelles). Strany konfliktu oddeľovala tzv. Zóna dôvery, ktorú strážila mierová misia OSN (UNOCI), podporovaná francúzskymi jednotkami Licorne. 
S cieľom vyriešiť krízu prijala BR OSN v októbri 2005 rezolúciu 1633 (2005), ktorou zaviedla prechodné usporiadanie v krajine. Jeho jadrom sa stal inštitút nestranného premiéra, ktorý mal krajinu priviesť k voľbám (7.12.2005 sa tejto funkcie ujal Charles Konan Banny). Spory ohľadne prechodného režimu viedli v čase vstupu SR do BR OSN v januári 2006 k prepuknutiu násilností, ktoré boli o.i. zamerané aj na prítomnosť OSN v krajine. BR OSN reagovala uplatnením individuálnych sankcií a posilnením UNOCI. Situáciu sa podarilo upokojiť, implementácia mierového procesu však zostala zablokovaná. Rozbehnúť sa nepodarilo predovšetkým kľúčové procesy identifikácie občanov, registrácie voličov a odzbrojenia, demobilizácie a reintegrácie ozbrojených skupín (DDR). BR OSN reagovala prijatím rezolúcie 1721 (2006), ktorá mala ďalej posilniť kompetencie nestranného premiéra a odstrániť niektoré nejasnosti vyplývajúce z rôznej interpretácie rezolúcie 1633 (2005). Ani prijatie tejto rezolúcie neviedlo k zásadnejšiemu posunu v mierovom a politickom procese v krajine až do chvíle, keď prezident L. Gbagbo a vodca Nových síl G. Soro uzavreli Dohodu z Ouagadougou, ktorá modifikovala prechodné usporiadanie nastolené rezolúciou 1721 (2006), v zásade však rešpektovala jej hlavné ciele, najmä uskutočnenie slobodných volieb v krajine. BR OSN Dohodu z Ouagadougou podporila. V prvých fázach došlo k viacerým úspechom pri jej implementácii. Následne však došlo k novým prieťahom v mierovom procese a v čase ukončenia členstva SR v BR OSN sa implementácia Dohody z Ouagadougou nachádzala v značnom časovom sklze.
Slovenská republika počas svojho členstva v BR OSN aktívne podporovala aktivity medzinárodného spoločenstva v Pobreží Slonoviny a vyjadrovala plnú podporu úsiliu premiéra Bannyho priviesť krajinu k voľbám. V tomto duchu sa SR zasadzovala za posilnenie misie UNOCI, ktorú považovala za garanta krehkej stability v Pobreží Slonoviny. Po podpise Dohody z Ouagadougou SR rešpektovala zámer aktérov konfliktu prevziať na seba vedúcu úlohu a tým pádom aj zodpovednosť za priebeh mierového procesu. Slovensko sa tiež zasadzovalo za dodržiavanie časového harmonogramu plnenia jednotlivých bodov Dohody z Ouagadougou a v neskoršej fáze argumentovalo v prospech stanovenia realistických kritérií pokroku, ktoré by umožnili kontrolovať jej implementáciu.
Okrem uvedených rámcových pozícií SR venovala osobitnú pozornosť problematike ľudských práv a opakovane poukazovala na prípady porušovania ľudských práv v Pobreží Slonoviny. V tejto súvislosti SR vystupovala proti prejavom nabádajúcim k násiliu a neznášanlivosti, ktoré boli sprievodným znakom krízy v Pobreží Slonoviny.
Osobitnú pozornosť venovala SR problematike reformy bezpečnostného sektora, ktorá bola v Pobreží Slonoviny v tieni iných priorít – predovšetkým odzbrojenia, demobilizácie a reintegrácie (DDR), identifikácie občanov a registrácie voličov. SR však zjednotenie a reštrukturalizáciu bezpečnostných síl považovala za jeden z kľúčových nástrojov pre opätovné zjednotenie krajiny a obnovenie štátnej moci na celom jej území.
Integrálnou súčasťou prístupu OSN ku kríze v Pobreží Slonoviny bolo uplatňovanie sankčného režimu, ktorý zahŕňal zbrojné embargo, embargo na import diamantov z Pobrežia Slonoviny a možnosť uvalenia individuálnych sankcií vo forme zákazu cestovania a zmrazenia aktív jednotlivcov určených príslušným sankčným výborom. SR v tomto smere patrilo medzi krajiny, ktoré sa okrem iného zasadzovali za aktívne používanie nástrojov, ktoré poskytuje sankčný režim. Súčasne však zdôrazňovalo, že sankcie vníma ako nástroj ochrany krehkej stability v krajine, nie ako formu trestu pre Pobrežie Slonoviny. V tomto duchu bola SR začiatkom februára 2006 spolupredkladateľom (spolu s Dánskom a Spojeným kráľovstvom) francúzskeho návrhu na uvalenie individuálnych sankcií v reakcii na násilnosti v januári 2007. V obdobnom duchu SR na jeseň 2007 argumentovala v prospech zachovania sankčného režimu na ďalšie obdobie napriek určitému pokroku v mierovom procese.
BR OSN počas členstva SR v BR OSN v rokoch 2006-2007 prijala dvanásť rezolúcií (všetky rezolúcie boli predložené ako predsednícky text a boli schválené jednomyseľne), desať predsedníckych vyhlásení a štyri tlačové vyhlásenia. Pobrežia Slonoviny sa týkala aj rezolúcia 1667 (2006), ktorá bola prijatá v rámci agendy Libérie.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Pobreží Slonoviny v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1652 (2006) | 24. januára 2006 | mandát UNOCI
1657 (2006) | 6. februára 2006 | transfer jednotiek UNMIL pre potreby UNOCI
1682 (2006) | 2. júna 2006 | posilnenie prítomnosti UNOCI
1708 (2006) | 14. septembra 2006 | sankčný režim
1721 (2006) | 1. novembra 2006 | prechodné usporiadanie v Pobreží Slonoviny
1726 (2006) | 15. decembra 2006 | mandát UNOCI
1727 (2006) | 15. decembra 2006 | sankčný režim
1739 (2007) | 10. januára 2007 | mandát UNOCI
1761 (2007) | 20. júna 2007 | sankčný režim
1763 (2007) | 29. júna 2007 | mandát UNOCI
1765 (2007) | 16. júla 2007 | mandát UNOCI
1782 (2007) | 29. októbra 2007 | sankčný režim

Rwanda
Počas členstva SR v BR OSN (2006-2007) bola Rwanda predmetom rokovaní BR OSN v súvislosti so sankčným režimom uplatňovaným voči Rwande a činnosťou Medzinárodného trestného tribunálu pre Rwandu (MTTR).
Sankčný režim v Rwande zriadený rezolúciou č. 918 (1994) zahŕňa už len zbrojné embargo voči nevládnym ozbrojeným silám nachádzajúcim sa na území Rwandy, keďže zbrojné embargo voči rwandskej vláde bolo zrušené rezolúciou 1011 (1995) zo 16.8.1995. V platnosti však zostal zákaz reexportu zbraní a súvisiaceho materiálu do krajín susediacich s Rwandou, resp. ich transferu neštátnym subjektom.
Pre monitorovanie sankčného režimu v Rwande bol rezolúciou č. 918 (1994) vytvorený sankčný výbor. Jeho činnosť bola vzhľadom na situáciu v krajine a v nadväznosti na prijatie rezolúcie č. 1011 (1995) postupne utlmená. K oživeniu činnosti sankčného výboru došlo začiatkom roka 2006 v nadväznosti na správu skupiny expertov pre sankčný režim v Konžskej demokratickej republike. Sankčný výbor a následne aj BR OSN museli riešiť otázku notifikačnej povinnosti štátov ohľadne vývozu zbraní a súvisiaceho materiálu do Rwandy, resp. povinnosti rwandskej vlády informovať o takomto importe. Táto povinnosť formálne zostala v platnosti napriek uvedenému zrušeniu embarga pre potreby rwandskej vlády. 
SR počas rokovaní podporovala zrušenie notifikačnej povinnosti, a to v takej forme, ktorá zabráni rôznej interpretácii v budúcnosti. BR OSN situáciu definitívne vyriešila prijatím rezolúcie 1749 (2007) z 28.3.2007, v ktorej notifikačnú povinnosť explicitne zrušila.
BR OSN v súvislosti s Rwandou prijala v období 2006-2007 celkom päť rezolúcií, z toho štyri sa týkali činnosti Medzinárodného trestného tribunálu pre Rwandu (MTTR) – viď nižšie. Všetky návrhy rezolúcií boli predložené na hlasovanie BR OSN ako predsednícky text a boli prijaté jednomyseľne.
Prehľad rezolúcií prijatých k Rwande v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1749 (2007) | 28. marca 2007 | sankčný režim

Sierra Leone
V čase vstupu SR do BR OSN (1.1.2006) začal v krajine pôsobiť integrovaný úrad OSN v Sierra Leone (UNIOSIL), ktorý vznikol na základe rezolúcie 1620 (2005) po ukončení  pôsobenia jednej z najúspešnejších mierových operácií v histórii OSN (UNAMSIL) koncom roka 2005. Ako jeden z modelových príkladov pre budovanie mieru Sierra Leone taktiež profitovala zo zaradenia do agendy novovzniknutej Komisie pre budovanie mieru OSN (PBC). Hlavnou výzvou pre Sierra Leone v období členstva SR v BR OSN boli parlamentné a prezidentské voľby v auguste 2007.
Slovenská republika v rámci diskusií BR OSN povzbudzovala vládu Sierra Leone, aby prijala opatrenia na odstránenie destabilizujúcich faktorov v krajine, akými sú napr. nezamestnanosť alebo vysoká úroveň korupcie. Poukazovala na význam úspešného volebného procesu v krajine. Zdôrazňovala potrebu venovania prioritnej pozornosti reforme bezpečnostného sektora (napriek povzbudzujúcim úspechom v oblasti DDR).  Spolu s ostatnými krajinami podporila, aby sa UNIOSIL venovala aj otázkam rodovej rovnosti v kontexte implementácie rezolúcie 1325/2000 o úlohe žien v mieri a bezpečnosti vzhľadom na  konzervatívny prístup v tejto otázke v Sierra Leone. 
SR s uspokojením sledovala pôsobenie politickej misie UNIOSIL a vyzdvihla jej pozitívne výsledky, najmä v kontexte volebného procesu, posilňovania kapacít v oblasti decentralizácie krajiny, reformy bezpečnostného sektora a súdnictva, ochrany ľudských práv a  dobrého vládnutia. Dvakrát podporila predĺženie jej mandátu v rezolúciách  1734 (2006) a 1793 (2007). 
Sierra Leone sa tiež dostala do pozornosti BR OSN v súvislosti so zadržaním bývalého libérijského prezidenta Charlesa Taylora a postúpením jeho prípadu pod jurisdikciu Špeciálnemu súdu pre Sierra Leone. Na základe rezolúcie 1688 (2006) bolo umožnené vydanie Ch. Taylora  do Haagu.
V rokoch 2006-2007 boli v BR OSN k situácii v Sierra Leone prijaté celkove 3 rezolúcie.
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Sierra Leone v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1688 (2006) | 16. júna 2006 | umožnenie vydania Ch. Taylora do Holandska za účelom súdneho konania (exkluzívna jurisdikcia Osobitného súdu pre Sierra Leone)
1734 (2006) | 22. decembra 2006 | predĺženie mandátu misie UNIOSIL o 1 rok
1793 (2007) | 21. decembra 2007 | posledné predĺženie mandátu misie UNIOSIL o 9 mesiacov

Somálsko 
Somálsko prešlo v období členstva SR v BR OSN dynamickým vývojom. V čase vstupu SR do BR OSN bolo v krajine viacero pozitívnych politických signálov, napr. zlepšenie komunikácie medzi kľúčovými politickými aktérmi (podpísanie Adenskej deklarácie a zvolanie prvej schôdze parlamentu v Baidoa). Napriek tomu sa celková bezpečnostná, ekonomická a humanitárna situácia v krajine v období rokov 2006-2007 postupne zhoršovala. V uvedenom období sa však naskytla jedinečná príležitosť pre stabilizáciu krajiny, o ktorú sa BR OSN bude naďalej pokúšať.
Slovenská republika vo svojich vystúpeniach k situácii v Somálsku oceňovala najmä pokrok dosiahnutý v politických procesoch (napr. uskutočnenie Kongresu národného zmierenia v lete 2007 alebo menovanie nového premiéra Somálska v decembri 2007). Zdôrazňovala, že pre úspech politického procesu je nevyhnutné nielen sociálne, ale aj politické zmierenie. V tejto súvislosti vyjadrovala presvedčenie, že politickú krízu sa podarí prekonať prostredníctvom širokého dialógu, ktorého sa zúčastnia predstavitelia opozície a nezávislé osobnosti. 
SR pravidelne vyjadrovala znepokojenie nad zhoršujúcou sa humanitárnou situáciou a utrpením civilného obyvateľstva v krajine. V tejto súvislosti presadzovala skoré poskytnutie humanitárnej pomoci a odstránenie bariér pre jej doručenie. Poukazovala na porušovanie ľudských práv v krajine, napr. slobody prejavu, únosy a zabitia novinárov. SR vyjadrovala nádej, že OSN zohrá v Somálsku pozitívnu úlohu na ceste k dosiahnutiu mieru, stability a prosperity. 
SR sa vyslovila za pokračovanie a zintenzívnenie angažovania sa medzinárodného spoločenstva vo všetkých oblastiach. Osobitné znepokojenie SR vyjadrovala nad alarmujúcou bezpečnostnou situáciou najmä v strednom a južnom Somálsku, pokračovaním násilia, nárastom extrémizmu (najmä v Mogadišu) a rozmáhajúcim sa fenoménom pirátstva v pobrežných vodách. 
SR podporila nasadenie misie AÚ v Somálsku (AMISOM), ktoré bolo autorizované počas slovenského predsedníctva v BR OSN (február 2007). Rezolúcia č. 1744 (2007) bola prijatá jednomyseľne a jej spolupredkladateľmi bolo 7 krajín, medzi nimi i SR. 
SR vo svojich vystúpeniach oceňovala dôležitú úlohu AMISOM pri stabilizácii situácie v krajine a umožnení odchodu vojsk Etiópie zo Somálska. V súvislosti s možnosťou nasadenia misie OSN v krajine SR podporila vyslanie technického a hodnotiaceho tímu OSN do krajiny, ktorý mal zhodnotiť podmienky pre možnosť budúceho angažovania OSN prostredníctvom mierovej operácie. SR však v tejto súvislosti poukazovala na aktuálnu potrebu sústrediť sa na podporu AMISOM, keďže SR zdieľala názor viacerých krajín, že medzinárodné spoločenstvo zatiaľ nemalo inú reálnu voľbu ako podporovať AMISOM. 
Ako podpredseda Sankčného výboru BR OSN pre Somálsko zriadeného na základe rezolúcie 751 (1992) v rokoch 2006-2007 venovala SR zvýšenú pozornosť sankčnému režimu pre Somálsko. Vyjadrovala znepokojenie nad porušovaním zbrojného embarga OSN a trendom militarizácie krajiny. SR podčiarkovala potrebu dodržiavať platné embargo, keďže krajina je doslova zaplavená zbraňami. SR venovala zároveň osobitnú pozornosť otázkam vytvorenia bezpečnostných inštitúcií v krajine, ktoré môžu v tomto smere zohrať pozitívnu úlohu. V tejto súvislosti sa SR osvedčilo aj členstvo v Skupine priateľov Somálska v New Yorku, ktorej predsedá Nórsko a ktorej členmi sú viaceré, prevažne európske krajiny. Členstvo v Skupine priateľov Somálska by malo SR umožniť sledovanie vývoja v Somálsku so zvýšeným záujmom aj po ukončení členstva v BR OSN. 
Svoj záujem o dianie v Somálsku mala SR možnosť preukázať aj svojou iniciatívou usporiadať pracovné stretnutie členov BR OSN s osobitným predstaviteľom GT OSN pre Somálsko A. Ould-Abdallahom v decembri 2007. Diskusia členov BR OSN sa zamerala na otázky angažovania Etiópie v Somálsku a perspektív politického procesu, ktorý je naďalej veľmi krehký. Boli prezentované rozličné pohľady na budúcu angažovanosť OSN, najmä možnosti nasadenia mierovej operácie.  
Počas členstva SR v BR OSN bolo k Somálsku prijatých 6 rezolúcií, 6 predsedníckych vyhlásení a 4 tlačové vyhlásenia. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Somálsku v rokoch 2006-2007
(Hrubým písmom sú označené rezolúcie, ktorých bola SR spolupredkladateľom.)
Číslo | Dátum | Vec
1676 (2006) | 10. mája 2006 | predĺženie mandátu Monitorovacej skupiny pre zbrojné embargo o 6 mesiacov
1724 (2006) | 29. novembra 2006 | predĺženie mandátu Monitorovacej skupiny pre zbrojné embargo o 6 mesiacov
1725 (2006) | 6. decembra 2006 | autorizovanie nasadenia mierovej operácie IGAD v Somálsku (IGASOM)
1744 (2007) | 20. februára 2007 | autorizovanie nasadenia misie AÚ v Somálsku (AMISOM)
1766 (2007) | 23. júla 2007 | predĺženie mandátu Monitorovacej skupiny pre zbrojné embargo o 6 mesiacov
1772 (2007) | 20. augusta 2007 | Predĺženie mandátu AMISOM o 6 mesiacov

Sudán
Do programu práce BR OSN sa Sudán dostával tak v kontexte implementácie Komplexnej mierovej dohody (CPA) medzi severom a juhom, ako aj v súvislosti so stále aktuálnou humanitárnou krízou v Darfúre na západe krajiny. Počas členstva SR v BR OSN išlo o jednu z najexponovanejších tém v BR OSN, ktorá bol predmetom diskusií (v jednotlivých dimenziách) takmer každý týždeň. Na riešení komplexnej problematiky Sudánu bola testovaná jednak autorita a kredibilita BR OSN, ale aj postoje členov BR k širokému spektru otázok medzinárodného práva a ľudských práv. Nasadenie hybridnej operácie Africkej Únie a OSN, ktoré bolo autorizované počas členstva SR v BR OSN, predstavuje pre OSN nový modus operandi mierovej operácie, ktorý bude možné podrobnejšie hodnotiť až s odstupom času.
O tom, že kríza v Sudáne bola v rokoch 2006 – 2007 v centre pozornosti BR OSN svedčí okrem pravidelných konzultácií BR OSN aj opakované zvolanie verejných schôdzí BR OSN na ministerskej úrovni (celkove štyrikrát, z toho sa minister zahraničných vecí SR Ján Kubiš sa ich zúčastnil dvakrát - v septembri 2006 a v apríli 2007). Konflikt v Darfúre bol tiež jednou z hlavných tém zamerania summitu BR OSN v septembri 2007, v rámci ktorého s prejavom vystúpil prezident SR Ivan Gašparovič. Okrem toho bolo riešenie situácie v Sudáne jednou z priorít odchádzajúceho GT OSN K. Annana a nového GT OSN Pan Ki-muna. Sudán bol ďalej cieľom dvoch misií (pracovných ciest) členov BR OSN do Afriky (v rokoch 2006 a 2007). Uvedené zasadnutia a misie BR OSN podčiarkujú dôraz, ktorý medzinárodné spoločenstvo kládlo na vyriešenie jednej z najakútnejších humanitárnych kríz súčasnosti, bez ohľadu na fakt, že dosiahnuté výsledky tomuto úsiliu nezodpovedali. 
V súvislosti s CPA a misiou UNMIS, ktorá dohliada na jej implementáciu, BR OSN v pravidelných polročných intervaloch prerokovávala aktuálny vývoj a predlžovala mandát UNMIS. SR v tejto súvislosti zdôrazňovala, že mier v Sudáne je nedeliteľný a úspech CPA bude do značnej miery záležať na mierovom vývoji v ostatných častiach Sudánu (Darfúr a východný Sudán). SR poukazovala na nedostatočný pokrok v napredovaní mierového procesu. Zároveň vyjadrovala znepokojenie zo slabej vôle a nízkej vzájomnej dôvery zainteresovaných strán riešiť kľúčové otázky, ako napr. oblasť reformy bezpečnostného sektora, demarkácia spoločnej hranice sever - juh a príprava na voľby v roku 2009.
Problematika Darfúru sa dostávala do programu BR OSN oveľa častejšie ako CPA a diskusie boli k tejto otázke od začiatku napäté (tak medzi piatimi stálymi členmi  BR OSN ako aj desiatimi nestálymi členmi BR OSN). Súčasťou prístupu SR k riešeniu situácie v Darfúre bolo najmä zohľadnenie potreby napredovať vo viacerých rovinách problematiky súčasne - politickej (mierový proces medzi rebelmi a vládou Sudánu), vojenskej (nasadenie robustnej a efektívnej mierovej operácie), humanitárnej (ochrana civilných osôb, utečencov, táborov vnútorne presídlených osôb) a súdnej (ukončenie dlhotrvajúcej kultúry beztrestnosti a vyvodenie zodpovednosti). 
V čase vstupu SR do BR OSN sa hlavná otázka sústreďovala na potrebu transformácie mierovej misie Africkej únie (AÚ) AMIS na plnohodnotnú misiu OSN, pretože AMIS nebola vo svojom pôsobení dostatočne efektívna (niekoľko mesiacov po vstupe SR do BR OSN došlo k podpisu Darfúrskej mierovej dohody medzi sudánskou vládou národnej jednoty a hlavným rebelským hnutím SLM/A (Abuja – Nigéria, 5.5.2006), ktorú sa však v praxi zatiaľ nepodarilo naplniť.) Po zlyhaní tohto úsilia (rezolúcia 1706 (2006)) sa medzinárodné spoločenstvo na prelome rokov 2006 - 2007 dohodlo na tzv. trojfázovom postupe OSN v Darfúre založenom na poskytnutí ľahkého a ťažkého balíka podpory pre misiu AMIS a na následnom vytvorení hybridnej operácie AÚ a OSN. Politický proces riešenia darfúrskej krízy pokračuje dodnes pod vedením osobitných vyslancov OSN J. Eliassona a AÚ Salima Salima.
Všeobecne bola BR OSN rozdelená na dva hlavné tábory. Na jednej strane boli krajiny podporujúce umiernený prístup k Sudánu (najmä Čína, Rusko a Katar), na druhej krajiny vystupujúce razantne voči odkladaniu a predlžovaniu darfúrskej agónie (najmä USA a ČK EÚ v BR OSN, vrátane SR). Odlišné názorové spektrum členov BR OSN odrážajú napr. i rezolúcie č. 1672 (2006) a 1706 (2006), ktoré neboli prijaté jednomyseľne.
Pozícia SR (i ostatných ČK EÚ v BR OSN) bola spojená so znepokojením a dlhotrvajúcou frustráciou medzinárodného spoločenstva vyplývajúcou z nedostatočného pokroku pri nasadení mierovej operácie v teréne a neustálym sa zhoršovaním humanitárnej situácie. Hlavným dôvodom tohto dlhodobo pretrvávajúceho stavu bol nejednoznačný prístup sudánskej vlády v otázke nasadenia mierovej operácie, jej nedostatočná spolupráca s OSN, ako aj obštrukcie voči humanitárnym operáciám v Sudáne. V tejto súvislosti SR zorganizovala v lete 2007 uzatvorený brífing pre vybrané členské krajiny OSN, na ktorom predstaviteľka mimovládnej organizácie CARE informovala o problémoch v rámci humanitárnych operácií v Sudáne. Viaceré krajiny poukázali na potrebu sústredeného tlaku medzinárodného spoločenstva na Chartúm s cieľom uľahčiť činnosť humanitárnych organizácií. 
Vzhľadom na prienik konfliktu do východného Čadu a severovýchodnej Stredoafrickej republiky, SR zdôrazňovala regionálny rozmer darfúrskej krízy a v tejto súvislosti podporila návrh na nasadenie mnohodimenzionálnej prítomnosti OSN a EÚ v Čade a SAR (rezolúcia č. 1778(2007)).
Zmeny pozícií členov BR OSN sa najviditeľnejšie premietali na pôde Sankčného výboru zriadeného na základe rezolúcie 1591 (2005), kde SR zastávala v rokoch 2006 a 2007 funkciu podpredsedu. Práca vo výbore bola komplikovaná vzhľadom na obzvlášť náročný proces dosahovania konsenzu, ktorý výrazne blokovali najmä Čína, Katar a Rusko. Vo funkcii podpredsedu sankčného výboru SR prezentovala vyvážené pozície a preukázala schopnosť pôsobiť ako nezaujatý hráč. SR pristupovala k problematike sankčného režimu mimoriadne citlivo a vo všeobecnosti podporovala sprísnenie opatrení na dodržiavanie platného zbrojného embarga v Darfúre. 
V rámci riešenia problematiky Sudánu v BR OSN bola priebežne posilnená spolupráca SR s krajinami EÚ na pôde BR OSN, a to tak v procese prípravy návrhov rezolúcií, ako aj v rámci ich spolupredkladania (SR sa nepridala k spolupredkladateľom iba raz, a to v rezolúcii 1784 (2007) vzhľadom na nepriechodnosť zmienky týkajúcej sa reformy bezpečnostného sektoru). Spoločný hodnotový prístup európskych krajín v tomto kontexte reflektoval najmä dôraz na ochranu civilných osôb v ozbrojených konfliktoch (najmä žien a detí ako hlavných obetí), ale aj ďalšie témy ako napr. realizácia princípu zodpovednosti chrániť obsiahnutého v záverečnom dokumente Svetového summitu 2005. 
Vzhľadom na potrebu nastolenia spravodlivosti pre obete zločinov v Darfúre, ako i vytvorenia podmienok pre trvalý mier, SR akcentovala potrebu riešenia súdnej stránky darfúrskeho konfliktu. SR kládla osobitný dôraz na posilnenie úlohy Medzinárodného trestného súdu (MTS) v súvislosti so zamedzením beztrestnosti za vojnové zločiny a zločiny proti ľudskosti v Darfúre. Situácia v Darfúre bola  prvým prípadom od vytvorenia MTS, kedy BR OSN postúpila prípad prokurátorovi MTS na základe rezolúcie 1593 (2005). V tejto súvislosti SR podporovala vyšetrovanie prokurátora MTS L. M. Ocampa, ktorý informoval BR OSN v pravidelných šesťmesačných intervaloch (jún – december). V súvislosti s nepriechodnosťou akýchkoľvek návrhov vyhlásení BR OSN v otázke MTS si zasluhuje osobitnú pozornosť príklad dobrej spolupráce piatich členov EÚ zastúpených v BR OSN EÚ5), ktoré sa v decembri 2007 dohodli na odoslaní spoločného listu adresovaného predsedovi BR OSN. V uvedenom liste EÚ5 zdôraznila potrebu spolupráce Sudánu s MTS v kontexte záverov Rady EÚ k Sudánu. 
Počas členstva SR v BR OSN bolo k situácii v Sudáne prijatých celkove 12 rezolúcií, z toho 8 v roku 2006 a 4 v roku 2007. Okrem toho BR OSN prijala v rokoch 2006-2007 celkove 11 predsedníckych vyhlásení k Sudánu (7 z nich v roku 2006, 4 v roku 2007) a jedno tlačové vyhlásenie (v roku 2007). Táto štatistika naznačuje, že BR OSN pristúpila k redukcii prijímania svojich rezolúcií a vyhlásení k Sudánu najmä po tom, čo Sudán odmietol implementovať rezolúciu 1706 (2006). 
Dvojročné úsilie pôsobenia SR v BR OSN v rámci darfúrskej krízy vyvrcholilo v lete 2007 prijatím rezolúcie č. 1769 (2007), ktorou BR autorizovala nasadenie hybridnej mierovej operácie AÚ a OSN (UNAMID) o veľkosti takmer 26 000 príslušníkov (19 555 vojakov a cca 6 432 civilných osôb a policajtov). SR bola jedným zo spolupredkladateľov tejto rezolúcie. V rámci prípravy návrhu rezolúcie SR presadzovala, aby mal UNAMID čo najrobustnejší mandát, ktorý by bol jasne definovaný. Súčasne zdôrazňovala potrebu ponechania mandátu operácie podľa kapitoly 7 Charty OSN pri ochrane vlastného personálu a civilných osôb. SR okrem iného podporila návrhy vložiť do rezolúcie odseky o deťoch v ozbrojenom konflikte. Podporovala i zmienku o zodpovednosti chrániť, ktorá sa však nakoniec v rezolúcii neobjavila kvôli námietkam Číny a Indonézie. SR tiež navrhla, aby bol v rezolúcii osobitný operatívny odsek (súčasný operatívny odsek 13 rezolúcie), v ktorom BR vyzýva všetky strany darfúrskeho konfliktu na zastavenie paľby a dodržiavanie trvalého prímeria. 
Svojim aktívnym prístupom, principiálnymi postojmi a spoluprácou pri riešení problematiky Sudánu si SR vybudovala veľmi dobré meno medzi partnermi v BR OSN, medzi viacerými členskými štátmi OSN, ako aj medzi mimovládnymi organizáciami, ktoré sledovali vývoj na pôde BR OSN mimoriadne pozorne. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Sudáne v rokoch 2006-2007
(Hrubým písmom sú označené rezolúcie, ktorých bola SR spolupredkladateľom.)
Číslo | Dátum | Vec
1663 (2006) | 24. marca 2006 | predĺženie mandátu UNMIS o 6 mesiacov
1665 (2006) | 29. marca 2006 | predĺženie mandátu Panelu expertov o 6 mesiacov
1672 (2006) | 25. apríla 2006 | uvalenie cielených sankcií na 4 jednotlivcov
1679 (2006) | 16. júna 2006 | príprava na nasadenie operácie OSN v Darfúre
1706 (2006) | 31. augusta 2006 | nasadenie mierovej operácie OSN v Darfúre
1709 (2006) | 22. septembra 2006 | technické predĺženie mandátu mierovej operácie UNMIS o 2 týždne
1713 (2006) | 29. septembra 2006 | predĺženie mandátu Panelu expertov o 6 mesiacov
1714 (2006) | 6. októbra 2006 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMIS o 6 mesiacov
1755 (2007) | 30. apríla 2007 | Predĺženie mandátu mierovej operácie UNMIS o 6 mesiacov
1769 (2007) | 31. júla 2007 | nasadenie hybridnej operácie AÚ/OSN (UNAMID) v Darfúre
1779 (2007) | 28. septembra 2007 | predĺženie mandátu Panelu expertov o 1 rok
1784 (2007) | 31. októbra 2007 | predĺženie mandátu mierovej operácie UNMIS o 6 mesiacov

Uganda
V čase vstupu SR do BR OSN sa Uganda oficiálne nenachádzala v agende BR OSN, hoci viaceré krajiny dlhodobo upozorňovali na kritickú situáciu v severnej Ugande v dôsledku pôsobenia tzv. Lord‘s Resistance Army (LRA). Pôsobenie tejto rebelskej skupiny, ktoré bolo charakteristické používaním mimoriadne brutálnych metód, malo navyše aj regionálny rozmer, keďže LRA svojimi aktivitami prenikala aj do južného Sudánu, východnej časti Konžskej demokratickej republiky a do Stredoafrickej republiky.
Dvadsať rokov pôsobenia LRA viedlo k rozsiahlej humanitárnej kríze presahujúcej hranice Ugandy, 100 000 obetiam na životoch a presídleniu 1,5 milióna civilistov. Preto sa Slovenská republika po vstupe do BR OSN pridala k tej skupine krajín, ktorá presadzovala začlenenie Ugandy, resp. problematiky LRA do agendy BR OSN a žiadala aby, OSN venovala problému LRA adekvátnu pozornosť. 
Diplomatická ofenzíva týchto rovnako zmýšľajúcich krajín, ako aj silný tlak mimovládnych organizácií, prispeli k začatiu historických priamych rokovaní medzi vládou Ugandy a LRA v Jube (južný Sudán) a uzavretiu dohody o zastavení násilností dňa 29.8.2006. Následne došlo k vymenovaniu bývalého prezidenta Mozambiku Joaquima Chissana za osobitného vyslanca GT OSN pre oblasti postihnuté pôsobením LRA. Joaquim Chissano v priebehu roka 2007 dvakrát informoval BR OSN o pokroku v mierových rokovaniach. 
SR počas svojho pôsobenia odmietala vojenské riešenie konfliktu a zasadzovala sa za nájdenie politického riešenia. V plnom rozsahu podporovala mierové rokovania strán konfliktu a misiu Joaquima Chissana. Súčasne SR presadzovala ideu prepojenosti mieru a spravodlivosti a žiadala, aby súčasťou riešenia konfliktu bolo aj vyvodenie zodpovednosti za porušovanie ľudských práv a medzinárodného humanitárneho práva počas pôsobenia LRA. SR opakovane upozorňovala na problematiku ľudských práv v súvislosti s pôsobením LRA a osobitne žiadala prepustenie žien a detí zadržiavaných LRA. 
Koncom roka 2007 existovala reálna nádej na uzavretie komplexnej dohody o prímerí medzi LRA a vládou Ugandy začiatkom roka 2008. Kľúčovou otázkou mierového procesu bolo uplatnenie spravodlivosti za porušovanie ľudských práv a medzinárodného humanitárneho práva, okrem iného v nadväznosti na zatykače, ktoré Medzinárodný trestný súd vydal na vedúcich predstaviteľov LRA. Predstavitelia LRA v rámci mierových rokovaní žiadali zrušenie zatykačov a uplatnenie spravodlivosti v rámci ugandského právneho poriadku.
Počas členstva SR v BR OSN v rokoch 2006-2007 nebola prijatá žiadna rezolúcia, ktorá by sa týkala výlučne problému LRA. Táto otázka však nepriamo figurovala vo viacerých rezolúciách týkajúcich sa iných konfliktov (najmä Konžskej demokratickej republiky a Sudánu), resp. celého regiónu afrických veľkých jazier. Osobitne dôležité v tomto smere boli rezolúcie 1653 (2006) a 1663 (2006), na základe ktorých GT OSN dňa 3.7.2006 predložil správu, ktorá obsahovala konkrétne odporúčania, ako by OSN mohla prispieť k riešeniu problému LRA. Okrem toho BR OSN prijala k problematike LRA dve predsednícke vyhlásenia a jedno tlačové vyhlásenie.
Západná Sahara
V čase vstupu Slovenskej republiky do BR OSN sa situácia v oblasti Západnej Sahary nachádzala v slepej uličke. Priame kontakty medzi stranami konfliktu boli prerušené od roku 2000. Na prímerie z roku 1991 dohliadala mierová misia OSN MINURSO. 
S cieľom nájsť východisko z patovej situácie bol 14.6.2005 za osobného vyslanca GT OSN pre Západnú Saharu menovaný Peter van Walsum, ktorý položil dôraz svojho pôsobenia na iniciovanie priameho dialógu medzi stranami konfliktu, pričom tento dialóg mal byť založený na ich vlastných návrhoch na riešenie sporu. Toto úsilie našlo odpoveď v apríli 2007, keď obe strany konfliktu predložili svoje návrhy na riešenie problému. Hoci plány v zásade potvrdili tradičné postoje strán konfliktu, na ich základe sa podarilo pod záštitou GT OSN obnoviť priame rokovania strán konfliktu (rezolúcia č. 1754 (2007)). V letných mesiacoch sa v Manhassete (štát New York, USA) uskutočnili prvé dve kolá mierových rokovaní, ktoré však priniesli len malý pokrok vzhľadom na zásadne odlišné pozície strán konfliktu. Preto BR OSN na konci roka 2007 v očakávaní zvolania tretieho kola rokovaní vyzývala strany konfliktu, aby našli politickú vôľu na začatie skutočných, substantívnych rokovaní.  
Slovenská republika sa počas členstva v BR OSN zasadzovala za mierové riešenie situácie, a vyzývala strany konfliktu na trpezlivosť a zdržanlivosť pri hľadaní riešenia krízy. Slovensko podporovalo pokračovanie prítomnosti MINURSO v Západnej Sahare a úsilie osobného vyslanca GT OSN. SR presadzovala metódu priamych rokovaní zainteresovaných strán ako jediný realistický spôsob na vytvorenie podmienok pre dlhodobé a udržateľné riešenie situácie. SR sa navyše zasadzovala za to, aby akékoľvek konečné riešenie malo podporu ľudu Západnej Sahary, a preto bolo potvrdené referendom. SR opakovane zdôrazňovala potrebu realizovať opatrenia na budovanie dôvery medzi stranami konfliktu. SR osobitne citlivo vnímala problematiku dodržiavania ľudských práv v Západnej Sahare, pričom zlepšenie stavu v tejto oblasti považovala práve za jeden z kľúčových nástrojov na budovanie dôvery. 
Počas členstva SR v BR OSN v rokoch 2006-2007 boli prijaté 4 rezolúcie a jedno tlačové vyhlásenie. Všetky rezolúcie boli kosponzorované tzv. skupinou priateľov pre Západnú Saharu (Francúzsko, Ruská federácia, Spojené kráľovstvo, USA, Španielsko). Všetky rezolúcie boli prijaté jednomyseľne. 
Prehľad rezolúcií prijatých k situácii v Západnej Sahare v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1675 (2006) | 28. apríla 2006 | predĺženie mandátu MINURSO
1720 (2006) | 31. októbra 2006 | predĺženie mandátu MINURSO
1754 (2006) | 30. apríla 2007 | predĺženie mandátu MINURSO a výzva na začatie priamych rokovaní strán konfliktu
1783 (2007) | 31. októbra 2007 | predĺženie mandátu MINURSO a výzva na pokračovanie priamych rokovaní strán konfliktu

TEMATICKÉ, PRIEREZOVÉ A INÉ OTÁZKY
Boj proti terorizmu
Protiteroristický výbor BR OSN (CTC)
CTC bol zriadený rezolúciou BR 1373 (2001). Úlohou výboru je monitorovať plnenie rezolúcií BR 1373 (2001) a 1624 (2005). Zámerom rezolúcie 1373 (2001) je budovanie kapacít a zlepšovanie schopnosti štátov bojovať proti terorizmu. Budovanie kapacít štátov je zamerané prednostne do oblastí: vnútroštátny právny systém – postihovanie terorizmu a s ním súvisiacich činností; financovanie terorizmu, pranie špinavých peňazí, kontrola finančných tokov;  boj proti korupcii; vymožiteľnosť práva; kontrola hraníc – pozemných, vzdušných, vodných; kontrola a boj proti rozširovaniu malých zbraní; dodržovanie ľudských práv v boji proti terorizmu. V prípade potreby navrhuje CTC poskytnutie technickej pomoci štátom. Rezolúcia BR OSN č. 1624 (2005) postihuje navádzanie na vykonanie teroristického činu a podporovanie teroristických akcií. CTC vo svojej práci využíva expertov svojho podporného orgánu, ktorým je Protiteroristické výkonné riaditeľstvo OSN (CTED). Výkonným riaditeľom CTED bol v roku 2006 a do 30.6.2007 Javier Ruperéz (Španielsko), v októbri 2007 bol do funkcie vymenovaný Mike Smith (Austrália).
Začiatkom roku 2006 základnou formou komunikácie so štátmi boli listy, v ktorých štáty predkladali výboru informácie o plnení ustanovení rezolúcie. Doplnkovou formou komunikácie boli návštevy štátov. V apríli 2006 na návrh CTED výbor rozhodol zmeniť formu svojej práce. Výbor poveril CTED, na základe doteraz získaných informácií, spracovať pre každý štát osobitné priebežné hodnotenie plnenia rezolúcie 1373 (200) („Preliminary Implementation Assessment“ – PIA). V druhej polovici roku 2006 a v roku 2007 boli spracované PIA prerokúvané v podvýboroch CTC a odporučené na schválenie vo výbore. V decembri 2007 CTC postupne schválil PIA všetkých členských štátov OSN. V priebehu prvých mesiacov 2008 budú PIA so sprievodnými listami rozoslané príslušným štátom, aby sa vyjadrili k priebežnému hodnoteniu plnenia rezolúcie BR a tiež, aby informovali o pokroku pri plnení rezolúcie.
Dôležitými otázkami, ktorými sa výbor zaoberal bola aj spolupráca CTC s výbormi 1540 a 1267 a návštevy vybraných štátov. Spolupráca výborov bola najefektívnejšia najmä pri spoločných návštevách štátov a pri kontaktoch s neodpovedajúcimi štátmi, príp. takými, ktoré reagujú oneskorene. Návštevy štátov boli veľmi užitočným nástrojom v práci výboru jednak z hľadiska získavania reálnych informácii o stave plnenia rezolúcie 1373 (2001), ako aj z hľadiska následnej pomoci zo strany CTC/CTED danému štátu pri plnení rezolúcie. 
Rokovania CTC mali odborno-technický charakter a členovia výboru na zasadnutiach neprezentovali politické stanoviská. SR sa počas svojho členstva v BR OSN vyslovovala za racionálne postupy, ktoré napomáhali k väčšej efektivite práce výboru. SR zdôrazňovala potrebu dôsledného dodržiavania ľudských práv v boji proti terorizmu.
Prehľad rezolúcií prijatých v súvislosti s prácou CTC v rokoch 2006-2007
(Rezolúcia bola prijatá ako predsednícky text.)
Číslo | Dátum | Vec
1787 (2007) | 10. decembra 2007 | predĺženie mandátu CTED do 31.3.2008

Ohrozenia medzinárodného mieru a bezpečnosti spôsobené teroristickými útokmi
BR OSN v rokoch 2006 a 2007 prerokúvala jednotlivé prípady teroristických útokov. K jednotlivým prípadom boli prijímané vyhlásenia predsedu BR OSN, resp. tlačové vyhlásenia. Celkove bolo prijatých 16 vyhlásení predsedu BR OSN (4-2006;12-2007) a 16 tlačových vyhlásení (5-2006;11-2007). Vo vyhláseniach BR OSN rozhodne odmieta spáchané teroristické útoky, vyjadruje ľútosť nad obeťami útokov a sústrasť pozostalým. Vyhlásenia boli schvaľované konsenzuálne bez hlasovania.
Prehľad prijatých predsedníckych vyhlásení BR OSN k teroristickým útokom
Číslo | Dátum | Vec
50/2007 | 27. decembra 2007 | Rawalpindi, Pakistan
47/2007 | 12. decembra 2007 | Baabda, Libanon
45/2007 | 11. decembra 2007 | Alžír, Alžírsko
39/2007 | 22. októbra 2007 | Karáčí, Pakistan
36/2007 | 5. októbra 2007 | Bagdad, Irak
34/2007 | 20. septembra 2007 | Bejrút, Libanon
32/2007 | 7. septembra 2007 | Batna, Alžírsko
26/2007 | 9. júla 2007 | Marib, Jemen
21/2007 | 25. júna 2007 | Khiyam, Libanon
18/2007 | 13. júna 2007 | Bejrút, Libanon
11/2007 | 13. apríla 2007 | Irak
10/2007 | 12. apríla 2007 | Alžír, Alžírsko
46/2006 | 21. novembra 2006 | Bejrút, Libanon
30/2006 | 12. júla 2006 | Mumbai, India
29/2006 | 29. júna 2006 | Irak
18/2006 | 25. apríla 2006 | Dahab, Egypt

Boj proti šíreniu zbraní hromadného ničenia
Predsedníctvo SR vo Výbore BR OSN zriadenom na základe rezolúcie 1540 (2004)
Jednou z najvýznamnejších funkcií, ktorá bola Slovensku zverená počas nestáleho členstva v Bezpečnostnej rade OSN, bolo predsedníctvo vo výbore zriadenom na základe rezolúcie 1540, prijatej 28.4.2004 a reflektujúcej obavy medzinárodného spoločenstva zo šírenia jadrových, chemických a biologických zbraní. Funkciu predsedu výboru zastával stály predstaviteľ SR pri OSN Peter Burian.
Rezolúcia BR OSN č. 1540 (2004) je prvým medzinárodným nástrojom prijatým BR OSN, ktorý sa komplexne zaoberá zbraňami hromadného ničenia (ZHN), ich nosičmi a príslušnými materiálmi. Hlavným cieľom rezolúcie je predchádzanie ich šíreniu neštátnym aktérom. Rezolúcia dopĺňa ďalšie rezolúcie BR, predovšetkým rezolúcie 1373 (2001) a 1267 (1999) zaoberajúce sa bojom proti terorizmu. Rezolúcia požaduje, aby sa všetky štáty zdržali poskytnutia akejkoľvek formy pomoci neštátnym aktérom a v súlade s vnútroštátnou legislatívou prijali a uplatňovali efektívne zákony a kontrolu voči neštátnym aktérom v oblasti vývoja, nadobúdania, výroby, uchovávania, presunu a použitia jadrových, chemických a biologických zbraní, ich nosičov a predchádzali nelegálnemu obchodovaniu s príslušnými materiálmi.
Hlavnou úlohou predsedu výboru, po prevzatí funkcie v januári 2006, bolo zabezpečenie predloženia súhrnnej správy výboru zhrňujúcej výsledky práce výboru od jeho založenia v roku 2004 pre BR OSN. Keďže obsah správy jednoznačne potvrdil potrebu ďalšieho pokračovania práce výboru, ďalšou úlohou predsedu bolo dohodnutie textu rezolúcie BR OSN predlžujúcej mandát výboru. Rezolúcia BR OSN č. 1673 (2006), ktorou bol výbor vyzvaný na zintenzívnenie úsilia pri presadzovaní plnej implementácie rezolúcie 1540, bola schválená 27.4.2006 a predĺžila mandát výboru o dva roky do apríla 2008. Pomerne zložitý proces schvaľovania programu práce výboru na ďalšie obdobie potvrdil odlišné predstavy, ale aj silný záujem najmä piatich stálych členov BR OSN o budúci vývoj a aktivity výboru 1540.
Vychádzajúc z obsahu programu práce výboru schváleného koncom septembra 2006 sa SR v úlohe predsedu výboru usilovala o pokračovanie pri zvyšovaní povedomia o význame implementácie rezolúcie. V porovnaní s aktivitami výboru počas obdobia prvého mandátu výboru 1540 v rokoch 2004-2005 sa však SR počas výkonu funkcie predsedu zamerala na posilnenie spolupráce s regionálnymi, subregionálnymi a inými medzinárodnými organizáciami, ale tiež špecializovanými odbornými inštitúciami a režimami pokrývajúcimi vybrané oblasti súvisiace s kontrolou nešírenia ZHN.
Popri riešení hlavných otázok týkajúcich sa osvetových aktivít, poskytovania pomoci  a stavu predkladania národných správ členských štátov OSN sa na základe iniciatívy predsedu výboru uskutočnili osobitné zasadnutia výboru tematicky zamerané na aktuálne otázky, resp. otázky, ktoré boli v predchádzajúcom období odložené na neskorší čas. V máji 2007 sa uskutočnila tematická diskusia zameraná na program pomoci. Jej výsledkom bolo usporiadanie pracovného zasadnutia pre donorské krajiny. V júni 2007 prebehla tematická diskusia k stavu predkladania národných správ, ktorej výsledkom bolo schválenie troch modelových listov trom skupinám krajín, ktorými boli vyžiadané doplňujúce informácie do prehľadových tabuliek o stave implementácie rezolúcie (matrice). V decembri 2007 sa uskutočnila tematická diskusia zameraná na aspekty biologických zbraní v rezolúcii 1540, ktorej výsledky budú využité najmä v budúcej správe výboru pre BR OSN, ktorá má byť predložená a schválená najneskôr v apríli 2008, teda v čase, keď bude prebiehať diskusia o ďalšom predlžovaní mandátu výboru 1540.  
Jedným z najdôležitejších príspevkov Slovenska do práce výboru 1540 bolo zorganizovanie otvorenej diskusie na pôde BR OSN k problematike nešírenia zbraní hromadného ničenia z pohľadu implementácie rezolúcií 1540 (2004) a 1673 (2006) a posilnenia spolupráce s vybranými medzinárodnými organizáciami, ktorá sa uskutočnila dňa 23.2.2007 počas slovenského predsedníctva v BR OSN. Priebeh a výsledky otvorenej diskusie BR OSN, ktorej predsedal minister zahraničných vecí SR Ján Kubiš, potvrdili význam problematiky nešírenia ZHN na pôde OSN, ale tiež záujem prítomných medzinárodných organizácií - Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu (MAAE), Organizácie pre zákaz chemických zbraní (OPCW) a Svetovej colnej organizácie (WCO), o ďalšie posilnenie spolupráce s výborom 1540. Na záver diskusie schválila BR predsednícke vyhlásenie, v ktorom bola okrem iného zdôraznená potreba ďalšieho hľadania možností spolupráce s vybranými medzinárodnými, regionálnymi a subregionálnymi organizáciami a multilaterálnymi zoskupeniami tiež prostredníctvom výmeny skúseností a nadobudnutých poznatkov. 
Slovensko bolo vo funkcii predsedu výboru 1540 mimoriadne aktívne aj v osvetovej oblasti - pri zvyšovaní povedomia o význame rezolúcie 1540 (2004) v regiónoch, ktoré sú dôležité z pohľadu slabej úrovne jej implementácie. Počas predsedníctva SR vo výbore v rokoch 2006 a 2007 Úrad OSN pre odzbrojenie (UN ODA) v spolupráci s členmi skupiny expertov výboru zorganizovali pracovné zasadnutia  zamerané na zvýšenie povedomia o význame rezolúcie a posilnení procesu predkladania správ v Ázii (Peking, ČĽR, júl 2006), Afrike (Accra, Ghana, november 2006), Latinskej Amerike (Lima, Peru, november 2006), Karibskej oblasti (Kingston, Jamajka, máj 2007), Blízkom Východe (Ammán, Jordánsko, september 2007) a Afrike (Gabarone, Botswana, november 2007). Na uvedených podujatiach, ktoré boli dobrou príležitosťou pre priamy kontakt výboru s vybranými krajinami, mal predseda výboru popri pripomenutí povinností súvisiacich s úpravou vnútroštátneho systému kontroly  vyplývajúcich z požiadaviek rezolúcie 1540 (2004) aj možnosť bližšie vysvetliť prínos a úžitok vyplývajúci zo zlepšenia hospodárskeho prostredia v oslovených krajinách. 
Najmä v druhom roku výkonu predsedníckej funkcie sa Slovensko usilovalo vo výbore, popri aktivitách súvisiacich so zvyšovaním počtu krajín, ktoré predložili informácie o stave implementácie rezolúcie, aj o účinnejšie presadzovanie fázy plnej implementácie rezolúcie a o vytvorenie kontaktov s  regionálnymi, subregionálnymi a inými medzinárodnými organizáciami a vybranými multilaterálnymi zoskupeniami, ktoré sa substantívne zameriavajú na niektorý z aspektov vnútroštátnej kontroly jadrových, chemických a biologických zbraní a príslušných materiálov a technológií obsiahnutých v rezolúciách 1540 (2004) a 1673 (2006). Predseda výboru vystúpil na pôde viacerých medzinárodných špecializovaných a regionálnych organizácií – OPCW, OBSE, EÚ, OAŠ a ASEAN. Počas predsedníctva Slovenska boli tiež pozvaní vystúpiť na pôde výboru viacerí zástupcovia medzinárodných organizácií a zoskupení – Skupina jadrových dodávateľov (NSG), Režim kontroly raketových technológií (MTCR), Pracovná skupina OECD pre finančné činnosti (Financial Action Task Force - FATF), Severoatlantická aliancia (NATO).
Dôležitým bodom v programe práce výboru bola otázka poskytnutia pomoci krajinám, ktoré nemajú kapacity na zabezpečenie dostatočnej úrovne implementácie rezolúcie 1540 (2004). V tejto súvislosti sa predseda výboru usiloval, najmä po predĺžení mandátu a schválení programu práce, o posilnenie funkcie výboru označovanej ako „clearinghouse“. V tejto súvislosti a na základe iniciatívy predsedu výboru zorganizoval v júli 2007 Úrad OSN pre odzbrojenie workshop pre členov výboru a vybrané donorské krajiny, ktoré ponúkli svoje kapacity pre poskytnutie asistencie pri implementácii rezolúcie 1540 (2004). Ku koncu roka 2007 výbor schválil text formulára obsahujúceho možnosť vyznačenia typu požadovanej pomoci, ktorý bol distribuovaný všetkým členským štátom OSN.
Slovensko sa počas pôsobenia vo funkcii predsedu výboru tiež usilovalo o nadviazanie spolupráce výboru s vybranými mimovládnymi organizáciami, ktoré sa venujú problematike nešírenia ZHN a ktoré majú zdroje a kapacity pre poskytnutie odborných stanovísk k situácii v implementácii rezolúcie 1540. Predseda výboru sa zúčastnil na viacerých podujatiach zorganizovaných niektorými mimovládnymi organizáciami (Stanley Foundation, Stimson Center, Carnegie Foundation). Mimoriadne úspešná bola spolupráca predsedu výboru s Montereyským centrom pre štúdie nešírenia, z ktorej vyplynula organizácia dvoch úspešných podujatí zameraných na implementáciu rezolúcie v regióne Strednej Ázie – seminár v Kazachstane (Alma Ata, september 2006) a seminár v Kirgizsku (Biškek, október 2007). V júli 2007 zorganizoval Úrad OSN pre odzbrojenie na základe iniciatívy predsedu výboru brífing vybraných mimovládnych organizácií na pôde výboru, na ktorý nadväzovala tlačová konferencia predsedu výboru, zástupcu MVO a člena skupiny expertov výboru o možnostiach spolupráce výboru s vybranými MVO v problematike nešírenia ZHN.
Počas slovenského predsedníctva nadviazal výbor kontakty aj so zástupcami parlamentov, ktorí predstavujú dôležitého partnera pri schvaľovaní príslušných legislatívnych opatrení súvisiacich s implementáciou rezolúcií 1540 (2004) a 1673 (2006). V júni 2006 poskytol predseda výboru spolu s členmi skupiny expertov výboru brífing pre zástupcov Parlamentného zhromaždenia NATO a v novembri 2007 sa predseda výboru zúčastnil na brífingu organizovanom Medziparlamentnou úniou zameranom na problematiku odzbrojenia.
Slovenské predsedníctvo vo výbore 1540 prinieslo pozitívny kredit Slovensku v oblasti problematiky nešírenia zbraní hromadného ničenia i v celej agende kontroly zbrojenia a odzbrojenia, a to nielen na pôde OSN.
Opodstatnenosť a aktuálnosť práce výboru 1540 sa jednoznačne potvrdila aj v súvislosti s jadrovým pokusom uskutočneným KĽDR začiatkom októbra 2006 a vývojom situácie okolo jadrového programu Iránu. 
Počas slovenského predsedníctva v rokoch 2006 a 2007 BR OSN schválila rezolúciu 1673 (2006) predlžujúcu mandát výboru do 27.4.2008 a jedno predsednícke vyhlásenie (PRST/4/2007). Vo výbore 1540 bolo prijatých spolu 111 rozhodnutí (33 v roku 2006 a 78 v roku 2007), uskutočnilo sa 6 formálnych zasadnutí výboru (3 – 2006, 3 – 2007), 35 neformálnych zasadnutí výboru (16 – 2006, 19 – 2007), 21 zasadnutí podvýborov A, B a C (18 – 2006, 3 – 2007), prebehlo viac ako 15 konzultácií zameraných na vybrané otázky. Predseda výboru sa zúčastnil na 20 konferenciách, seminároch a workshopoch mimo New Yorku (Peking, Yokohama, Alma Ata, Accra, Lima, Viedeň (2x), Bukurešť, Vilnius, Washington (4x), Haag, Kingston Town, Ammán, Biškek, Brusel (2x), Edinburgh), na ktorých vystúpil buď s úvodnými prejavmi alebo s príspevkami zameranými na problematiku rezolúcie 1540 (2004). 
Prehľad rezolúcií prijatých v súvislosti s prácou výboru 1540 v rokoch 2006-2007
(Rezolúcia bola prijatá ako predsednícky text.)
Číslo | Dátum | Vec
1673 (2006) | 27. apríla 2006 | predĺženie mandátu výboru 1540 do 27.4.2008

Jadrový program Iránskej islamskej republiky
Bod „Nešírenie zbraní hromadného ničenia vo vzťahu k Iránskej islamskej republike“ sa dostal do agendy BR OSN prvýkrát počas členstva SR v BR OSN. 
Dňa 29.3.2006 prijala BR OSN predsednícke vyhlásenie (S/PRST/2006/15), ktorým sa prihlásila k požiadavkám Rady guvernérov Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu (RG MAAE) vzťahujúcim sa na Irán a požiadala generálneho riaditeľa MAAE o vypracovanie správy pre BR OSN a RG MAAE o stave plnenia požadovaných opatrení zo strany Iránu. 
Dňa 31.6.2006 reagovala BR OSN na správu generálneho riaditeľa MAAE, v ktorej uviedol, že Irán nesplnil požiadavky RG MAAE potvrdené vyššie uvedeným predsedníckym vyhlásením BR OSN, prijatím rezolúcie č. 1696 (2006). Rezolúcia bola prijatá počtom hlasov 14  za (vrátane SR) a 1 proti (Katar). Rezolúcia bola prijatá na základe článku 40 kapitoly VII Charty OSN a urobila pre Irán záväznou požiadavku MAAE, aby zastavil všetky činnosti spojené s obohacovaním a prepracovaním jadrového paliva, vrátane vývoja a výskumu. V rezolúcii 1696 (2006) BR OSN rozhodla, že ak Irán tejto rezolúcii nevyhovie, pristúpi k prijatiu ďalších opatrení na základe článku 41 kapitoly VII Charty OSN (reštriktívne opatrenia). BR OSN požiadala o ďalšiu správu od generálneho riaditeľa MAAE.
BR OSN dňa 23.12.2006 prijala jednohlasne rezolúciu č. 1737 (2006). Prijatím tejto rezolúcie BR OSN reagovala na pokračujúcu neochotu Iránu konať v zhode s jeho medzinárodnými záväzkami vyplývajúcimi z relevantných rezolúcií BR OSN a požiadaviek RG MAAE. V rezolúcii 1737 (2006) BR OSN rozhodla, že Irán by mal bezodkladne zastaviť všetky činnosti spojené s obohacovaním a prepracovaním jadrového paliva, ako aj prácu na všetkých projektoch súvisiacich s ťažkou vodou a mal by podniknúť kroky, ktoré požaduje RG MAAE a ktoré sú podľa BR OSN nevyhnutné na to, aby presvedčil o tom, že jeho jadrový program slúži výhradne na mierové účely. S cieľom presvedčiť Irán, aby sa tomuto rozhodnutiu podvolil, BR OSN rozhodla, že všetky členské štáty OSN by mali uplatňovať niekoľko reštriktívnych opatrení. Tieto opatrenia zahŕňajú obmedzenie vývozu a dovozu tovaru a technológií, ktoré by sa mohli využiť pri činnostiach súvisiacich s obohacovaním a prepracovaním jadrového paliva alebo s ťažkou vodou alebo pri vývoji nosičov jadrových zbraní, zákaz poskytovania súvisiacich služieb, zákaz investícií súvisiacich s takýmto tovarom a technológiami, zákaz obstarávania príslušného tovaru a technológií z Iránu, ako aj zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov osôb, subjektov a orgánov, ktoré sa podieľajú na takýchto činnostiach alebo vývoji, sú s nimi priamo spojené alebo ich podporujú. Rezolúcia sa vzťahuje na dodávky tovaru, technológií a materiálu zo zoznamu položiek kontrolného režimu MTCR - Režimu kontroly raketových technológií (oficiálny dokument BR OSN č. S/2006/814) a položiek režimu NSG - Skupiny jadrových dodávateľov (oficiálny dokument BR OSN č. S/2006/815), poskytovania technickej pomoci, školení alebo tréningov iránskych občanov vrátane teritória členského štátu EÚ a rovnako aj dovozu týchto položiek z Iránu.
Na základe rezolúcie 1737 (2006) BR OSN vytvorila sankčný výbor, ktorý ma dohliadať na plnenie opatrení zavedených BR OSN na Irán. Sankčný výbor informoval BR OSN o svojej činnosti každých 90 dní od svojho vzniku, v súlade s odsekom 18(h) rezolúcie 1737 (2006). Predseda výboru, stály predstaviteľ Belgicka pri OSN, podal správu BR OSN 23.3.2007, 21.6.2007, 19.9.2007 a 18.12.2007. V decembrovej správe predseda výboru informoval, že 86 členských štátov predložilo svoju národnú implementačnú správu BR OSN na základe rezolúcie 1737 (2006) a 71 členských štátov  na základe rezolúcie 1747 (2007).
24.3.2007 prijala BR OSN jednohlasne rezolúciu 1747 (2007), ktorou rozšírila rozsah pôsobnosti reštriktívnych opatrení uložených rezolúciou BR OSN 1737 (2006). Rezolúcia BR OSN 1747 (2007) zakázala obstarávanie zbraní a súvisiaceho materiálu z Iránu. Vyzvala členské štáty OSN, aby boli s cieľom predchádzať destabilizujúcemu nahromadeniu zbraní obozretné a zdržanlivé, pokiaľ ide o priame alebo nepriame dodávky, predaj alebo prenos konvenčných zbraní v zmysle ich definície na účely registra konvenčných zbraní OSN, ako aj pokiaľ ide o poskytovanie technickej pomoci alebo odbornej prípravy, finančnej pomoci, investícií, sprostredkovateľských alebo iných služieb a prevod finančných prostriedkov alebo služieb súvisiacich s dodávkami, predajom, prenosom, výrobou alebo používaním takýchto položiek. BR OSN ďalej rozšírila sankcie vo finančnej oblasti a sankcie na cestovanie uložené rezolúciou BR OSN 1737 (2006) na ďalšie osoby a subjekty, ktoré sa podieľajú na jadrových aktivitách Iránu citlivých z hľadiska šírenia zbraní, sú s nimi priamo spojené alebo vývoju nosičov jadrových zbraní poskytujú podporu. BR OSN vyzvala všetky štáty a medzinárodné finančné inštitúcie, aby nevstupovali do nových záväzkov s iránskou vládou, pokiaľ ide o granty, finančnú pomoc a zvýhodnené úvery okrem tých, ktoré sú určené na humanitárne a rozvojové účely. Novozavedeným sankčným opatrením sa stala aj povinnosť zabrániť vstupu (resp. tranzitu cez svoje územie) tým osobám, ktoré sú priamo zaangažované na iránskom jadrovom programe alebo zabezpečujú podporu iránskych jadrových aktivít. Rezolúcia rozšírila zoznam sankcionovaných entít o 28 fyzických a právnických osôb zapojených do iránskych jadrových a raketových programov, pričom finančné embargo, zavedené rezolúciou BR OSN č. 1737 (2006) sa vzťahuje aj na tento rozšírený zoznam. 
Dňa 28.9.2007 prijali ministri zahraničných vecí krajín EÚ3 plus 3 (Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Nemecko + Rusko, USA a Čína) vyhlásenie o rozhodnutí prijať ďalšie opatrenia na sprísnenie sankcií voči Iránu v prípade negatívnej správy GR MAAE a vysokého predstaviteľa EÚ Javiera Solanu. 
Dňa 15.11.2007 vydal generálny riaditeľ MAAE správu, v ktorej uviedol, že Irán urobil dôležité kroky k transparentnosti svojho kontroverzného jadrového programu. MAAE poskytol dostatočný prístup k informáciám, stále však neobjasnil viaceré kľúčové nevyriešené otázky. Správa MAAE tiež potvrdila, že Irán stále vzdoruje požiadavkám BR OSN, keď ignoruje jej opakované výzvy na zastavenie programu obohacovania uránu, potenciálnej cesty k jadrovým zbraniam. Irán tento program naopak rozšíril. Počet centrifúg vo svojich jadrových zariadeniach na obohacovanie uránu zvýšil na 3000, čo stačí na spustenie výroby jadrového paliva.
Dňa 30.11.2007 sa v Londýne uskutočnilo ďalšie kolo rokovaní medzi vysokým predstaviteľom EÚ Javierom Solanom a hlavným iránskym vyjednávačom Saídom Džalílím. Rozhovory sa skončili bez kompromisu v otázke programu obohacovania uránu. 1.1.2007 došlo k stretnutiu politických riaditeľov krajín EÚ3 plus 3 v Paríži, ktorí začali rokovať o návrhu ďalšej rezolúcie BR OSN. Ku koncu roka 2007 pokračovali rokovania na úrovni hlavných miest týchto štátov.
Slovensko počas svojho členstva v BR OSN potvrdilo svoju plnú a jednoznačnú podporu úsiliu nájsť obojstranne dohodnuté a dlhodobé riešenie iránskej jadrovej otázky. Slovenská delegácia hlasovala za prijatie troch dôležitých rezolúcií BR OSN vzťahujúcich sa na jadrový program Iránu, z ktorých ostatné dve boli prijaté na základe Kapitoly VII Charty OSN – ohrozenie medzinárodného mieru a bezpečnosti. Slovensko tak malo možnosť priamo ovplyvniť procesy OSN a spoločné ciele medzinárodného spoločenstva súvisiace so snahou o navrátenie dôvery vo výlučne mierový charakter iránskeho jadrového programu s dôrazom na to, že nadobudnutie jadrovej vojenskej spôsobilosti Iránom by bolo neprijateľné. Vo svojich vystúpeniach v BR OSN Slovensko opakovane adresovalo Iránu výzvu, aby MAAE poskytol úplné, jasné a dôveryhodné odpovede, vyriešil všetky otázky týkajúce sa svojich jadrových činností, ratifikoval a vykonal dodatkový protokol s MAAE a plne vykonal ustanovenia dohody o komplexných zárukách vrátane jej subsidiárnych opatrení.
Prehľad rezolúcií prijatých k otázke nešírenia zbraní hromadného ničenia (jadrový program Iránu) v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1696 (2006) | 31. júla 2006 | Žiadosť BR OSN, aby Irán zastavil všetky aktivity súvisiace s obohacovaním uránu. Žiadosť o správu od MAAE do 31.8.2006. Úmysel BR zaviesť opatrenia podľa článku 41 Charty OSN v prípade ak Irán nevyhovie požiadavkám BR OSN.
1737 (2006) | 23. decembra 2006 | Uvalenie sankcií na základe kapitoly VII článku 41 Charty OSN s úmyslom posilniť reštriktívne opatrenia v prípade ak Irán nevyhovie požiadavkám BR OSN.
1747 (2007) | 24. marca 2007 | Rozšírenie sankčného režimu na základe kapitoly VII.

Jadrový program Kórejskej ľudovodemokratickej republiky
Kórejská ľudovodemokratická republika (KĽDR) v noci zo 4. na 5.6 2006 miestneho času uskutočnila sériu raketových skúšok, čím vyvolala pobúrenie medzinárodného spoločenstva. Medzi testovanými raketami bola aj strela dlhého doletu typu Tchä-pchodong 2. KĽDR tiež vyhlásila, že odpáli ďalšie strely a podnikne ešte dôraznejšie kroky, ak budú oponenti testov vyvíjať tlak na komunistickú krajinu. Japonsko, vtedajší člen BR OSN, považovalo testy za priame ohrozenie svojej bezpečnosti. 
V nadväznosti na raketové skúšky KĽDR dostala BR OSN dňa 4. júla 2006 miestneho času v NY list od stáleho predstaviteľa Japonska pri OSN so žiadosťou, aby sa BR OSN začala otázkou zaoberať. Dňa 15. júla prijala BR OSN jednohlasne rezolúciu č. 1695 (2006), ktorou odsúdila raketové skúšky KĽDR a vyslala silný a jednotný signál smerom ku KĽDR. Rezolúcia bola prijatá na základe osobitnej zodpovednosti BR OSN za udržiavanie medzinárodného mieru a bezpečnosti a potvrdila, že tieto raketové skúšky boli ohrozením mieru, stability a bezpečnosti v regióne i mimo neho, obzvlášť vo svetle vyhlásenia KĽDR, že vlastní jadrové zbrane. BR OSN v rezolúcii vyzvala KĽDR, aby zastavila svoj raketový program a obnovila moratórium na raketové skúšky. Rezolúciou 1695 (2006) požiadala BR OSN všetky členské štáty OSN, aby zabránili transferu položiek, materiálov, tovarov a technológií pre raketové a jadrové programy KĽDR a zároveň, aby ani neobstarávali takéto položky a technológie z KĽDR. BR OSN vyzvala KĽDR, aby sa vrátila k šesťstranným rokovaniam, bez stanovovania predbežných podmienok, aby smerovala svoje úsilie k urýchlenej implementácii spoločného vyhlásenia 4. kola šesťstranných rokovaní, ktoré bolo prijaté dňa 19.9.2005 v Pekingu, a aby sa vrátila k Zmluve o nešírení jadrových zbraní (NPT) a dodržiavaniu bezpečnostných záruk Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu (MAAE).  
Dňa 6.10.2006 prijala BR OSN predsednícke vyhlásenie (S/PRST/2006/41), v ktorom vyjadrila hlboké znepokojenie nad vyhlásením KĽDR zo dňa 3. októbra 2006 o príprave skúšky jadrovej zbrane v budúcnosti. BR OSN vyzvala KĽDR k okamžitému a bezpodmienečnému návratu k šesťstranným rokovaniam a aby sa vzdala všetkých jadrových zbraní a existujúcich jadrových programov. Napriek opakovaným varovaniam zo strany BR OSN, EÚ a medzinárodného spoločenstva, KĽDR dňa 9.10.2006 oznámila, že vykonala skúšku jadrovej zbrane. Urobila tak v rozpore so spoločnou deklaráciou o zákaze jadrových zbraní na Kórejskom polostrove z r. 1991, Pchjongjangskou deklaráciou uzatvorenou s Japonskom v r. 2002, závermi šesťstranných rokovaní zo septembra 2005, ako aj v rozpore s rezolúciou BR OSN č. 1695 (2006).
BR OSN prijala 14.10.2006 rezolúciu č. 1718 (2006) ako dôsledok provokatívnej jadrovej skúšky vykonanej KĽDR 9. októbra 2006. BR OSN v rezolúcii 1718 (2006) odsúdila jadrovú skúšku KĽDR a uviedla, že táto jadrová skúška predstavuje hrozbu pre medzinárodný mier a bezpečnosť. BR OSN rozhodla o povinnom zákaze vývozu tovaru a technológií, ktoré by mohli prispieť k vývoju jadrového programu, programu iných zbraní hromadného ničenia alebo programu balistických rakiet KĽDR, zákaze poskytovania súvisiacich služieb, zákaze obstarávania tovaru a technológie z KĽDR, zákaze vývozu luxusného tovaru do KĽDR, ako aj zmrazení finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov osôb, subjektov a orgánov zapojených do podpory alebo poskytujúcich podporu uvedeným programom KĽDR.
Dňa 20.10.2006 bol na obdobie do 31.12.2006 na miesto predsedu sankčného výboru zriadeného na základe rezolúcie 1718 (2006) zvolený stály predstaviteľ SR pri OSN Peter Burian. Slovensko svojou prácou v úvodnom období existencie sankčného výboru položilo dobré základy pre jeho úspešné fungovanie v nasledujúcom období. Doposiaľ sankčný výbor funguje na základe dokumentov a pravidiel prijatých počas relatívne krátkeho obdobia slovenského predsedníctva vo výbore.
Slovensko od začiatku aktívne presadzovalo, spolu s ďalšími členmi BR OSN, aby BR OSN prijala adekvátnu reakciu na raketové testy a jadrový pokus KĽDR, ktoré predstavovali vážne ohrozenie regionálnej stability a veľké riziko pre medzinárodný mier a bezpečnosť. Slovensko prispelo k prijatiu dvoch dôležitých rezolúcií BR OSN, ktoré v konečnom dôsledku viedli k vystupňovaniu medzinárodného tlaku na severokórejský režim a pozitívnemu pokroku v riešení otázky jeho jadrového programu, a tým k denuklearizácii Kórejského polostrova. Je aj výsledkom tohto úsilia, že dňa 13.2.2007 KĽDR súhlasila v rámci šesťstranných rozhovorov s dohodou, na základe ktorej sa má stať bezjadrovým štátom, výmenou za medzinárodnú pomoc.
Prehľad rezolúcií prijatých k otázke nešírenia zbraní hromadného ničenia (jadrový program KĽDR) v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1695 (2006) | 15. júla 2006 | odsúdenie KĽDR za sériu pokusov s balistickými raketami
1718 (2006) | 14. októbra 2006 | vyjadrenie vážneho znepokojenia nad jadrovým pokusom KĽDR, uvalenie sankcií na KĽDR a vytvorenie výboru BR OSN na ich monitorovanie

Spolupredsedníctvo SR v Ad hoc výbore BR OSN pre revíziu mandátov
Iniciatíva na založenie ad hoc výboru, ako súčasti implementácie záverečného dokumentu Svetového summitu 2005, vzišla v apríli 2006 najmä od delegácie USA. V tom období oslovili USA Slovensko s ponukou na spolupredsedníctvo v ad hoc výbore a na intenzívnu spoluprácu v téme revízie mandátov. Ad hoc výbor formálne vznikol v máji 2006, kedy predseda BR OSN zaslal list GT OSN s informáciou o založení ad hoc výboru a o zvolení stálych predstaviteľov USA a SR pri OSN Johna Boltona a Petra Buriana za jeho spolupredsedov.
Po úvodnej fáze intenzívnych konzultácií spolupredsedov so Sekretariátom OSN a ostatnými členmi BR OSN i širším členstvom OSN, definovania pracovných metód ad hoc výboru a stanovenia kritérií pre revíziu mandátov v rámci BR OSN, bola práca ad hoc výboru v roku 2006 zameraná najmä na mandáty BR OSN staršie ako 5 rokov a pravidelne neobnovované. K týmto mandátom sa v júni 2006 a júni 2007 uskutočnili aktualizačné brífingy Sekretariátu OSN. Precedensom a inováciou aj pre nasledujúce obdobie sa stali najmä aktualizačné brífingy o činnosti misií OSN na Blízkom východe (UNTSO) a na hraniciach medzi Indiou a Pakistanom (UNMOGIP), ktoré sú síce mandátmi BR OSN, ale BR OSN sa im konkrétne nevenovala (predovšetkým kvôli ich veľkej politickej citlivosti a silnému odporu niektorých krajín) už niekoľko desaťročí. Ďalej tomu tak bolo aj preto, že tieto mandáty nemuseli byť periodicky obnovované a že ich financovanie je zabezpečené z riadneho rozpočtu OSN, nie z rozpočtu mierových misií OSN. K uvedeným otázkam prebiehali tiež intenzívne konzultácie spolupredsedov so zainteresovanými krajinami. Regionálni experti pravidelne posudzovali relevantnosť a aktuálnosť celej škály mandátov BR OSN. Z iniciatívy SR sa v októbri 2006 uskutočnilo otvorené (verejné) zasadnutie ad hoc výboru venované budúcnosti mandátu osobitného predstaviteľa GT OSN pre región afrických Veľkých jazier, kde bolo dohodnuté, že mandát bude ukončený k 31.3.2007. (Išlo o vôbec prvé takéto otvorené (verejné) zasadnutie pomocného orgánu BR OSN.)
V roku 2007, pod spolupredsedníctvom SR a JAR, výbor zameral svoju pozornosť aj na niektoré ďalšie praktické otázky mandátov BR OSN, napr. periodicitu predkladania správ GT OSN do BR OSN, dôkladnú analýzu registra mandátov BR OSN vytvoreného Sekretariátom OSN v roku 2005 a celkovo obsahujúcu 880 mandátových položiek BR OSN, formát a periodicitu týždenných situačných správ o práci mierových misií OSN, potenciálne duplicitné prístupy k vybraným tematickým otázkam, ktorými sa zaoberá BR OSN i Valné zhromaždenie OSN, príp. ďalšie orgány OSN a pod. Týmto otázkam venovala SR prioritnú pozornosť. Bolo za tým obrovské úsilie a množstvo svedomitej práce slovenskej delegácie v BR OSN.
Koncom roku 2007 ad hoc výbor konštatoval, že naplnil poslanie, pre ktoré bol vytvorený a predseda BR OSN bol dňa 28.12.2007 poverený zaslať GT OSN oficiálny list sumarizujúci prácu ad hoc výboru v rokoch 2006 a 2007 (S/2007/770). Stalo sa tak dňa 31.12.2007. Príprava a dohodnutie všeobecne prijateľného textu predmetného listu predsedu BR OSN medzi všetkými členmi BR je opäť výsledkom obrovského úsilia a pracovného nasadenia slovenského diplomatického tímu v BR OSN. Najmä zásluhou Slovenska sa tak podarilo (aspoň nateraz) úspešne zavŕšiť proces revízie mandátov BR OSN, t.j. náležite splniť úlohu, ktorá aj pre BR OSN vyplynula zo záverečného dokumentu Svetového summitu 2005.
Neformálna pracovná skupina BR OSN pre dokumentáciu a iné procedurálne otázky (predsedníctvo SR v roku 2007)
Najmä z iniciatívy Japonska došlo začiatkom roku 2006 k revitalizácii pracovnej skupiny. Za jej predsedu (najprv na 6 mesiacov, neskôr na ďalších 6 mesiacov až do konca roku 2006) bol zvolený stály predstaviteľ Japonska pri OSN Kenzo Oshima. Dovtedy bola pracovná skupina prakticky nefunkčná, a to najmä kvôli existujúcemu systému rotujúceho predsedníctva pracovnej skupiny zhodného s rotujúcim mesačným predsedníctvom celej BR OSN. Japonskému predsedníctvu pracovnej skupiny sa v 1. polroku 2006 vďaka intenzívnemu úsiliu podarilo vypracovať a v rámci BR OSN odsúhlasiť súbor opatrení skvalitňujúcich prístupy BR OSN k množstvu praktických otázok v oblasti dokumentácie a procedurálnych pravidiel. Tento súbor dohodnutých opatrení bol dňa 19.7.2006 vydaný ako rozhodnutie predsedu BR OSN (dokument č. S/2006/507). V 2. polroku sa japonské predsedníctvo sústredilo na zabezpečenie čo najširšej implementácie predmetného dokumentu. Zároveň však došlo k istému zvoľneniu dynamiky práce pracovnej skupiny. Na konci roka 2006 Japonsko vo vlastnej réžii vydalo veľmi užitočnú brožúru pracovných metód BR OSN.
Dňa 18.1.2007, po intenzívnych konzultáciách medzi členmi BR OSN o najvhodnejšom nástupcovi Japonska na predmetnom poste, bol za predsedu pracovnej skupiny pre rok 2007 zvolený stály predstaviteľ SR pri OSN Peter Burian. Toto poverenie bolo ďalším významným ocenením práce SR v BR OSN a vyjadrením dôvery ostatných členov BR v schopnosti a kapacity SR v dôležitej, náročnej a citlivej oblasti pracovných metód BR OSN.
V úvodnej časti roku 2007 sa pracovná skupina pod slovenským predsedníctvom sústredila najmä na plnú implementáciu súboru dohodnutých opatrení v oblasti dokumentácie a procedúr (dokument č. 507/2006 z 19.7.2006) a na riešenie celého radu praktických otázok dokumentácie a procedúr BR OSN (napr. účasť predstaviteľov Sekretariátu OSN a zástupcov členských štátov BR na uzatvorených konzultáciách BR OSN, narábanie s citlivými informáciami a dokumentmi v rámci každodennej práce BR OSN, kvalitné a včasné poskytovanie konferenčných, prekladateľských a tlmočníckych služieb pre potreby BR OSN a pod.).
Začiatkom mája 2007 predseda pracovnej skupiny v mene BR OSN vystúpil na pravidelnom zasadnutí VZ OSN k téme reformy BR OSN a skvalitnenia jej pracovných metód, kde informoval o činnosti a ďalšom zameraní práce pracovnej skupiny. Dňa 10.7.2007 vystúpil predseda pracovnej skupiny na uzatvorených konzultáciách BR OSN s priebežnou (polročnou) neformálnou správou o činnosti pracovnej skupiny a o stave plnenia jej úloh a poslania.
SR ako predseda pracovnej skupiny počas celého roku 2007 aktívne (aj neformálne) pôsobila pri presadzovaní dodržiavania dohodnutých a zaužívaných procedurálnych pravidiel BR OSN, poskytovala ostatným členom BR OSN konzultácie a poradenstvo, v rámci uzatvorených konzultácií BR upozorňovala na otvorené alebo problémové otázky a pod. Toto pôsobenie SR bolo ostatnými členmi BR OSN i širším členstvom OSN hodnotené vysoko pozitívne. V tomto kontexte udržiavala SR bohaté pracovné kontakty s delegáciami viacerých  ďalších členských štátov OSN, ktoré majú o problematiku pracovných metód BR OSN zvýšený záujem (najmä Švajčiarsko, Lichtenštajnsko, Singapur, Taliansko, Belgicko, Japonsko, Holandsko a Fínsko).
V druhej polovici roku 2007 boli na zasadnutiach pracovnej skupiny riešené otázky ako zaraďovanie a vyraďovanie tém do/z agendy BR OSN, pravidelná notifikácia agendy BR OSN pre všetky členské štáty OSN, formát a rozsah ročnej správy BR OSN pre VZ OSN, webstránka pracovnej skupiny, vydanie japonskej brožúry pracovných metód BR OSN ako oficiálneho dokumentu BR OSN preloženého do všetkých oficiálnych jazykov OSN a pod.
Ako predseda pracovnej skupiny sa SR počas celého roku 2007 intenzívne usilovala o uskutočnenie otvoreného (verejného) zasadnutia pracovnej skupiny, na ktorom by mali možnosť zúčastniť sa aj ostatní členovia OSN a diskutovať s členmi BR OSN o celej škále otázok súvisiacich s pracovnými metódami BR OSN, najmä v smere posilnenia transparentnosti a otvorenosti práce BR OSN voči ostatným členským štátom OSN. Na konanie otvoreného (verejného) zasadnutia pomocného orgánu BR OSN je však potrebný súhlas všetkých členov BR. Najmä kvôli silnému odporu Ruska sa tento zámer nepodarilo zrealizovať. V kontexte svojho predsedníctva v pracovnej skupine (hoci formálne išlo o národnú iniciatívu SR) preto SR (čiastočne ako náhradný variant) dňa 13.12.2007 zorganizovala neformálne stretnutie členov BR OSN podľa tzv. Arriovho vzorca, ktoré bolo venované téme posilňovania a rozširovania dialógu medzi BR OSN a ostatnými členskými štátmi OSN ako súčasti implementácie záverečného dokumentu Svetového summitu 2005. Na toto stretnutie bolo, okrem všetkých členov BR OSN, troch úvodných rečníkov a 5 novozvolených nestálych členov BR OSN, pozvaných aj 7 členských štátov OSN, ktoré nie sú členmi BR OSN. Stretnutie bolo veľmi užitočné a zaznamenalo vysoko pozitívny ohlas u drvivej väčšiny zúčastnených. Navyše, na základe výbornej spolupráce s decembrovým talianskym predsedníctvom BR OSN sa podarilo dosiahnuť vydanie zhrnutia a odporúčaní zo stretnutia pripravených delegáciou SR v spolupráci s mimovládnou organizáciou „Security Council Report“ ako oficiálneho dokumentu BR OSN (S/2007/784), čo je mimoriadne zriedkavá a neobvyklá, ale vysoko cenená, záležitosť.
Na základe intenzívneho úsilia a zodpovednej práce delegácie SR sa koncom roka 2007 (19.12.2007) pracovná skupina dohodla na texte doplnku k dokumentu č. 507/2006 a prijala ho ako nové rozhodnutie predsedu BR OSN pod č. S/2007/749. Zároveň bol odsúhlasený text neformálneho listu predsedu BR OSN adresovaného generálnemu tajomníkovi OSN a zameraného na dosiahnutie lepšej implementácie dohodnutých opatrení v oblasti dokumentácie a procedúr BR OSN, najmä dokumentu S/2006/507.
Téme komplexnej reformy BR OSN, vrátane skvalitňovania pracovných metód BR OSN a zvyšovania jej transparentnosti a otvorenosti, bude SR zvýšenú pozornosť venovať aj v nasledujúcom období, napriek ukončeniu svojho členstva v BR OSN.

MEDZINÁRODNÉ TRIBUNÁLY A SÚDY
Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu (MTTJ)
Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu (MTTR)
MTTJ bol založený rezolúciou BR OSN č. 827 (1993) v máji 1993 za účelom potrestania osôb zodpovedných za závažné porušovanie medzinárodného humanitárneho práva, ku ktorému došlo na území bývalej Juhoslávie. MTTR bol založený rezolúciou BR 955 (1994) v novembri 1994 za účelom potrestania osôb zodpovedných za genocídu a iné závažné porušovanie medzinárodného humanitárneho práva spáchaného na území Rwandy od 1.1.1994 do 31.12.1994.
Predsedovia a hlavní prokurátori oboch tribunálov predkladajú každý rok správy o činnosti tribunálov vždy za obdobie od 1. 8. do 31.7. Od roku 2004 predkladajú tiež každých 6 mesiacov správy o plnení opatrení ukončovacích stratégií.
V čase príchodu SR do BR OSN a počas celého roku 2006 boli diskusie v BR OSN zamerané na plnenie opatrení ukončovacích stratégií tribunálov. Podľa rezolúcie BR OSN č. 1534 (2004) musia tribunály ukončiť pojednávania na I. stupni do 31.12.2008 a odvolacie konania do 31.12.2010. Ukončovacie stratégie obsahujú opatrenia prijaté s cieľom zabezpečenia splnenia uvedenej rezolúcie. Najdôležitejšími opatreniami sú reorganizácia práce tribunálov, využívanie ad litem sudcov ako náhradných sudcov a odstúpenie menej závažných prípadov národným súdom.
V apríli 2007 bol BR OSN predložený neoficiálny dokument vypracovaný spoločne expertmi MTTJ a MTTR o zostávajúcich otázkach vo vzťahu k medzinárodným tribunálom. Dokument obsahuje definovanie otázok a náčrt ich riešenia, ktoré bude treba zabezpečiť po ukončení práce tribunálov na konci roku 2010. Dokument definuje 12 základných reziduálnych funkcií tribunálov, ktorým bude treba venovať pozornosť. (1) súdne procesy s osobami vyhýbajúcimi sa konaniu; (2) preskúmavanie súdnych rozhodnutí; (3) zrušenie konaní odstúpených národným súdom; (4) dohľad nad výkonom trestu odňatia slobody, predčasné prepustenie, milosť, amnestia, odpustenie zvyšku trestu, zmena trestu; (5) konania vo veci opovrhovania súdom a krivej výpovede; (6) prevencia dvojnásobného stíhania národnými súdmi; (7) ochrana svedkov; (8) otázky obhajoby a právnej pomoci; (9) náhrada škody; (10) archívy; (11) verejné informácie a budovanie kapacít; (12) otázky ľudských zdrojov. Dokument bude v priebehu roku 2008 posudzovaný neformálnou pracovnou skupinou BR OSN pre tribunály, ktorej v roku 2008 predsedá Belgicko.
Ďalšími najdôležitejšími otázkami v práci tribunálov sú potreba zadržať a postaviť pred tribunály najdôležitejších páchateľov zločinov, ktorí unikajú zadržaniu a tým aj súdnemu procesu (v prípade bývalej Juhoslávie najmä Ratka Mladiča a Radovana Karadžiča) a tiež ochrana svedkov. Ruská federácia poukázala najmä na nedostatočnú ochranu svedkov v prípade R. Haradinaja MTTJ). Od uvedených skutočností sa tiež odvíja plnenie ukončovacích stratégií tribunálov a najmä príprava reziduálnych záležitostí. 
SR vo svojich vystúpeniach vysoko ocenila prácu tribunálov a ich prínos pre medzinárodné právo a spravodlivosť a pre zabránenie beztrestnosti za zločiny proti ľudskosti, závažné porušovanie ľudských práv a genocídu. SR zdôraznila význam zadržania a odsúdenia hlavných páchateľov a potrebu dodržania harmonogramu ukončovacích stratégií v súlade s príslušnými rezolúciami BR OSN. Ocenila význam presunu menej závažných konaní na národné súdy.

Prehľad rezolúcií prijatých v súvislosti s prácou MTTJ v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1660 (2006) | 28. februára 2006 | zmena štatútu MTTJ (vytvorenie inštitútu náhradného sudcu
1668 (2006) | 10. apríla 2006 | predĺženie mandátu sudcu J. Canivella
1775 (2007) | 14. septembra 2007 | predĺženie mandátu hlavnej prokurátorky C. Del Ponteovej

1786 (2007)

28. novembra 2007

vymenovanie S. Brammertza do funkcie hlavného
prokurátora MTTJ

Prehľad rezolúcií prijatých v súvislosti s prácou MTTR v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1684 (2006) | 13. júna 2006 | predĺženie mandátu 11 sudcov MTTR
1705 (2006) | 29. augusta 2006 | predĺženie mandátu ad litem sudcu S.B. Bossa
1717 (2007) | 13. októbra 2006 | predĺženie mandátu 18 ad litem sudcov
1774 (2007) | 14. septembra 2007 | vymenovanie H.B. Jallowa do funkcie hlavného prokurátora MTTR na ďalšie 4-ročné obdobie

Špeciálny súd pre Sierra Leone
Špeciálny súd pre Sierra Leone (ŠSSL) bol založený na základe dohody medzi OSN a vládou Sierra Leone z 22.1.2002. Úlohou súdu je potrestanie osôb s najväčšou zodpovednosťou za závažné porušovanie medzinárodného humanitárneho práva spáchaného na území Sierra Leone od 30.11.1996. Predseda súdu raz ročne informuje BR OSN o činnosti súdu.
Ostatnú správu o činnosti súdu za obdobie od 1.1.2006 do mája 2007 predniesol predseda súdu, sudca George Galaga King dňa 8.7.2007. Pred súdom sú 4 rozbehnuté prípady, z ktorých najväčšiu pozornosť priťahuje proces s bývalým libérijským prezidentom Charlesom Taylorom zahájený začiatkom júna 2007 v Haagu. Ďalej sa súd zameriava na plnenie ukončovacej stratégie súdu a vplyvu súdu na Sierra Leone. Ukončenie práce súdu sa predpokladá na konci roku 2009. Stanovený plán by mal byť splnený. Čo sa týka dopadu činnosti súdu na Sierra Leone a okolitý región, súd je v tejto oblasti veľmi úspešný, s výrazným prínosom pre mier, bezpečnosť a stabilitu v regióne. Osvetový program súdu je bohatý a zameraný na všetky skupiny obyvateľstva. Zložitá je finančná situácia súdu. Súd je financovaný z dobrovoľných príspevkov. Vyše 50% príspevkov na činnosť súdu doteraz poskytli ČK EÚ. Súd začiatkom júna 2007 vydal rozpočet na svoju činnosť až do konca roku 2009. 
SR vo svojom vystúpení ocenila spôsob práce súdu a poukázala najmä na jej transparentnosť a osvetový program, ktorého cieľom je priblížiť a vysvetliť činnosť súdu širokej verejnosti najmä v Libérii a Sierra Leone.

Prehľad rezolúcií prijatých v súvislosti s prácou ŠSSL v rokoch 2006-2007
Číslo | Dátum | Vec
1688 (2006) | 16. júna 2006 | presun konania s Ch. Taylorom do Haagu

Medzinárodný trestný súd (MTS)
Na základe záverov medzinárodnej vyšetrovacej komisie sa BR OSN rezolúciou č. 1593 (2005) z 31.3.2005 rozhodla predložiť situáciu v západosudánskej provincii Darfúr prokurátorovi MTS. Vyšetrovacia komisia zistila hrubé porušovanie humanitárneho práva a ľudských práv. Prokurátor MTS Luis Moreno Ocampo bol poverený vyšetriť tieto prípady spáchané od 1. júla 2002.
V rokoch 2006 a 2007 prokurátor predkladal BR OSN pravidelné 6-mesačné správy o výsledkoch svojho vyšetrovania.  Ostatnú (6.) správu predložil na verejnej schôdzi BR OSN dňa 5.12.2007. Prokurátor sa vo svojom vystúpení zameral na vývoj od vydania dvoch zatykačov MTS v apríli 2007 na Ahmada Haruna (obvineného z 50 prípadov zločinov proti ľudskosti a vojnových zločinov; menovaný pôsobil vo funkcii sudánskeho ministra vnútra a v súčasnosti je ministrom pre humanitárne záležitosti) a Ali Kushayba (lídra milícií Džandžavíd). Informoval, že Sudán si nesplnil svoje právne záväzky, neplnil rezolúciu 1593 (2005) a vedome nespolupracoval s MTS. Sudán opakovane spochybňuje autoritu a jurisdikciu MTS. Konštatoval, že zo strany vlády Sudánu neboli vykonané žiadne kroky v zmysle zatknutia a trestného stíhania oboch obvinených osôb. Okrem toho bol Harun nedávno menovaný do funkcie člena skupiny pre monitorovací mechanizmus pre kontrolu nasadenia hybridnej mierovej misie AÚ a OSN v Darfúre (UNAMID), čo predstavuje riziko pre mierovú operáciu. 
Ďalšie kroky prokurátora by sa mali týkať otvorenia dvoch nových prípadov vyšetrovania. V prvom rade by malo ísť o vyšetrovanie systematickej povahy prípadov presídľovania civilných osôb, ktoré boli vopred pripravené a organizované predstaviteľmi sudánskej vlády s cieľom zničiť sociálnu štruktúru komunít. V druhom bode by malo ísť o vyšetrovanie ohľadom toho, kto nesie najväčšiu zodpovednosť za súčasné útoky na civilné osoby, kto drží Haruna v súčasnej pozícii, keď môže ďalej páchať zločiny a kto ho riadi. 
Prokurátor požiadal BR OSN o konzistenciu svojich rozhodnutí prostredníctvom vyslania jednoznačného signálu smerom k vláde Sudánu so žiadosťou o plnenie rezolúcie 1593 (2005) a vykonanie zatykačov MTS. 
SR vyjadrila plnú podporu prokurátorovi MTS. Vyjadrila hlboké znepokojenie nad závažnými zločinmi a porušovaním ľudských práv v Darfúre, osobitne bol zvýraznený aspekt systematických útokov na civilné osoby, vrátane žien a detí. SR tiež odsúdila útoky voči personálu OSN, AÚ a humanitárnym pracovníkom. Za úplne neakceptovateľné označila pôsobenie Haruna vo funkcii sudánskeho ministra pre humanitárne záležitosti. SR verejne podporila prijatie predsedníckeho vyhlásenia BR OSN, v ktorom by BR jasne tlmočila svoju podporu MTS. Napriek apelu všetkých delegácií ČK EÚ v BR, ako aj ďalších krajín (Panama a Peru) bolo prijatie predsedníckeho vyhlásenia nepriechodné, najmä kvôli pozíciám Číny a Kataru.
Počas členstva SR v BR OSN neboli v súvislosti s MTS prijaté žiadne rezolúcie.

Medzinárodný súdny dvor (MSD)
Predseda MSD pravidelne jedenkrát ročne informuje BR OSN o činnosti súdneho dvora. V správe podrobne informuje o aktivitách súdu a o najdôležitejších prípadoch, z hľadiska udržania svetového mieru. 
Práca súdu bola hodnotená BR OSN veľmi vysoko a hľadali sa možnosti prehĺbenia spolupráce BR OSN a MSD. Možnosti BR OSN vidí v častejšej komunikácii súdu a BR OSN, vo využívaní inštitútu poradných posudkov súdu a tiež boli naznačené možnosti spolupôsobenia BR pri včasnej implementácii rozsudkov súdu. Viacerí členovia BR OSN, vrátane SR, vyzvali členské štáty OSN k uznaniu obligatórnej jurisdikcie súdu.
Počas členstva SR v BR OSN neboli v súvislosti s MSD prijaté žiadne rezolúcie.
Ochrana civilného obyvateľstva, žien a detí v ozbrojených konfliktoch
SR vstupovala do BR OSN v čase, keď prebiehala živá diskusia o praktickej realizácii záverečného dokumentu Svetového summitu 2005, vrátane realizácie princípu zodpovednosti chrániť. Napriek stále pretrvávajúcim rozdielom vo výklade tohto princípu sa podarilo ČK EÚ v BR OSN (pod vedením Spojeného kráľovstva) presadiť prijatie prelomovej rezolúcie BR OSN č. 1674 (2006) o ochrane civilistov v ozbrojených konfliktoch, ktorá mala taktiež značný vplyv na vývoj v bodoch agendy deti v ozbrojených konfliktoch a ženy, mier a bezpečnosť. 
V decembri 2006 (najmä z iniciatívy Grécka) sa podarilo prijať taktiež osobitnú rezolúciu BR OSN venovanú ochrane novinárov v ozbrojených konfliktoch (1738 (2006)). 
Napriek snahe ČK EÚ v BR OSN sa nepodarilo presadiť vytvorenie pomocného orgánu BR OSN pre problematiku ochrany civilistov v ozbrojených konfliktoch, avšak BR OSN začala venovať ochrane civilného obyvateľstva zvýšenú pozornosť v diskusiách o konkrétnych konfliktoch a príprave nových mierových operácií. Toto sa priaznivo odzrkadlilo predovšetkým na čiastočnom rozšírení ochranného mandátu niektorých mierových misií OSN.
Osobitná pozornosť je venovaná problematike žien a detí v ozbrojených konfliktoch (v rámci samostatných bodov agendy BR OSN, ako aj prostredníctvom neformálnej pracovnej skupiny BR OSN pre deti v ozbrojených konfliktoch, ktorej predsedá Francúzsko). 
Pozície SR v uvedených troch navzájom úzko previazaných bodoch agendy vychádzajú zo spoločných pozícií a smerníc EÚ. Medzi priority SR na pôde BR OSN patrilo efektívne presadzovanie trvácnych riešení pri efektívnom využívaní systémov monitoringu, programov odzbrojenia, demobilizácie a reintegrácie bývalých bojovníkov (DDR) za spolupráce s rozvojovými partnermi, presadzovanie programov reformy bezpečnostného sektora a potláčanie beztrestnosti pri súčasnej zaangažovanosti Medzinárodného trestného súdu a v nevyhnutných prípadoch aj podpore cielených opatrení (vrátane sankcií) BR OSN voči previnilcom, v zmysle výkladu EÚ k princípu zodpovednosti chrániť. Pri tvorbe pozícií SR aktívne spolupracovala aj s dôležitými partnermi mimo pôdy BR OSN, osobitne s UNICEF, UNIFEM, Skupinou priateľov detí v ozbrojených konfliktoch (vedenou Kanadou) a mimovládnymi organizáciami aktívnymi v danej problematike (Watch list on CAAC, Human Rights Watch, Save the Children, UN Women’s Commission).
SR participovala na ďalšom formovaní neformálnej pracovnej skupiny BR OSN pre deti v ozbrojených konfliktoch, ktorá bola vytvorená na základe rezolúcie 1612 (2005), pričom aktívne pracovala na príprave základných dokumentov potrebných pre organizáciu práce pracovnej skupiny (najmä procedurálne pravidlá a všeobecný zoznam základných nástrojov), na ktoré sa sústredila činnosť pracovnej skupiny najmä v prvej polovici roku 2006. 
Pracovná skupina sa následne formálne stretávala pravidelne v 2-mesačných intervaloch a do konca roku 2007 prediskutovala a prijala závery a odporúčania k správam GT OSN o všetkým situáciách detí v ozbrojených konfliktoch z prílohy č. 1 (situácie v agende BR OSN) správy GT OSN o deťoch v ozbrojených konfliktoch (oficiálny dokument BR OSN č. S/2005/72). Pracovnej skupine sa taktiež podarilo prediskutovať niektoré situácie detí v ozbrojených konfliktoch uvedené v prílohe č. 2 (situácie, ktoré neboli v čase publikovania správy GT OSN v agende BR OSN), čo však narážalo na vytrvalý odpor najmä zo strany ČĽR a Ruska. Osobitne vzhľadom na pozície ČĽR v prípade správy GT OSN o situácii detí v ozbrojených konfliktoch v Barme / Mjanmarsku (závery neboli doposiaľ prijaté) sa nepodarilo dodržať stanovený plán práce pracovnej skupiny pre rok 2007.
Možno konštatovať, že tri otvorené diskusie BR OSN k bodu agendy Ženy, mier a bezpečnosť, ktoré sa uskutočnili počas členstva SR v BR OSN, podobne ako predchádzajúce stretnutia BR OSN venované danej problematike od októbra 2000, kedy bola prijatá rezolúcia 1325 (2000), žiaľ neprispeli k výraznejšiemu pokroku v praktickej realizácii prijatých záväzkov. Napriek miernemu nárastu počtu krajín s vypracovaným národným akčným plánom realizácie rezolúcie 1325 (2000) praktická realizácia uvedenej rezolúcie na národných úrovniach stagnuje. Jediným výraznejším posunom v danej oblasti v čase členstva SR v BR OSN bolo presadenie požiadavky na zaraďovanie informácií o realizácii rezolúcie 1325 (2000), ako aj o aktuálnej situácii žien, do pravidelných správ GT OSN z jednotlivých misií OSN, čo bolo reflektované aj v poslednom z 3 prijatých predsedníckych vyhlásení BR OSN. 
SR bola spolupredkladateľom oboch prijatých rezolúcií v bode agendy ochrana civilistov v ozbrojených konfliktoch (1674 (2006) a 1738 (2006)).  
BR OSN v rokoch 2006 a 2007 neprijala v bode agendy deti v ozbrojených konfliktoch žiadne nové rezolúcie. Prijaté boli 2 predsednícke vyhlásenia. V bode agendy ženy, mier a bezpečnosť neboli prijaté žiadne nové rezolúcie. Boli prijaté 3 predsednícke vyhlásenia.
Účasť SR v mierových operáciách OSN
Slovenská republika sa od svojho vzniku aktívne podieľa v súlade so svojimi záujmami a prioritami bezpečnostnej a obrannej politiky štátu na prehlbovaní mieru a upevňovaní bezpečnosti v Európe a vo svete nielen svojimi politickými a diplomatickými aktivitami, ale aj aktívnou účasťou svojich ozbrojených síl na operáciách medzinárodného krízového manažmentu. Zásadné zmeny globálneho bezpečnostného prostredia v ostatných desaťročiach zvýraznili mieru zodpovednosti SR za bezpečnejší a stabilnejší svet aj počas jej pôsobenia ako nestáleho člena BR OSN.
Jedným z dôležitých poslaní SR v BR OSN bolo pôsobiť na bezpečnostné prostredie v dimenziách bezpečnostných záujmov SR formou aktívnej účasti v procese pôsobenia, ako aj kreovania a nasadenia mierových operácií. Cieľom tohto pôsobenia bolo predchádzať regionálnym konfliktom, brániť ich eskalácii, podieľať sa na ich eliminácii a obnovení stability a podporovať aktívnu ochranu civilného obyvateľstva postihnutého regiónu. 
Aktívne pôsobenie SR v BR OSN v oblasti prevencie konfliktov, ich samotného riešenia, ako aj obnova postihnutých regiónov bolo podporené prítomnosťou jednotiek a jednotlivcov OS SR v operáciách medzinárodného krízového manažmentu s nezanedbateľným zastúpením v mierových operáciách a pozorovateľských misiách pod záštitou OSN, čo dodávalo argumentom a stanoviskám SR dodatočnú hodnotu, silu a rešpekt.
Náročnosť a zložitosť prípravy prijímaných rozhodnutí BR OSN úzko súvisiacej so zodpovednosťou jej členov za ďalší vývoj situácie v konkrétnom konfliktnom regióne vychádza zo skutočnosti, že každá mierová operácia má svoje jedinečné špecifiká, ale všetky sledujú spoločné základné ciele, ktoré možno sumarizovať ako minimalizáciu ľudského utrpenia a vytvorenie podmienok pre obnovu a reformu miestnych inštitúcií, pričom členovia BR musia zvažovať a dbať aj na elimináciu rizík, ktorým môžu byť príslušníci mierových alebo pozorovateľských misií OSN v konkrétnom priestore vystavení.
V tejto súvislosti v príprave na kľúčové zasadania BR OSN pôsobila SR aktívne aj na fórach zameraných na detailnejšie informovanie členov BR OSN o situácii v jednotlivých krízových regiónoch. Formát neverejných zasadnutí členov BR OSN s prispievateľskými krajinami do jednotlivých misií za účasti vedenia Odboru mierových operácií OSN poskytuje jednotlivým členom BR OSN podrobnejšie informácie o konkrétnej situácii v oblasti vývoja bezpečnostnej situácie v regióne a taktiež informácie súvisiace so situáciou v samotnej misii smerujúce k zefektívneniu jej pôsobenia a napĺňaniu konkrétneho mandátu.  Uvedená forma zasadaní prispieva k skvalitneniu informovanosti členov BR OSN, a tým pozitívne napomáha v procese tvorby stanovísk a postojov jednotlivých členov BR OSN. 
V priebehu členstva SR v BR OSN sa vyskytli situácie, že uvedený formát zasadaní prebiehal formálne, pričom výpovedná hodnota poskytnutých informácií bola pomerne nízka, na čo aktívne reagovala SR návrhmi na skvalitnenie a zefektívnenie týchto foriem zasadaní. Uvedené reakcie SR zapadali do rámca aktívnej podpory SR reforme OSN zameranej na zvýšenie akcieschopnosti OSN riešiť krízové situácie vo svete.
SR počas svojho členstva v BR OSN v oblasti riešenia krízových situácií vytvárala predpoklady pre prijímanie takých riešení a rozhodnutí, ktoré adekvátne reagujú na súčasné bezpečnostné podmienky s cieľom nasadenia síl a prostriedkov do mierových operácií, ktoré budú vedené, v porovnaní s minulosťou, komplexnejšie vo viacerých dimenziách, pričom by mali byť schopné flexibilne sa prispôsobovať meniacim sa scenárom v jednotlivých krízových regiónoch.

Prehľad účasti SR v civilných a vojenských operáciách krízového manažmentu,
stav k 17. januáru 2008

| skutočný počet
OSN | 293
UNDOF – Sýria - Golanské výšiny (voj. misia) | 95
UNTSO - Sýria, Izrael (voj. misia) | 2
UNFICYP - Cyprus (voj. misia) | 196
NATO | 226
KFOR – Srbsko - Kosovo (voj. misia) | 167
ISAF – Afganistan (voj. misia) | 56
ISAF – Afganistan - provinčné rekonštrukčné tímy (voj. misia) | 2
Veliteľstvo NATO Sarajevo, Bosna a Hercegovina (voj. misia) | 1
EÚ | 52
ALTHEA – vojenská operácia v Bosne a Hercegovine (voj. misia) | 39
EUMM – monitorovacia misia na území bývalej Juhoslávie (civ. misia) | 2
EUPM – policajná misia v Bosne a Hercegovine (civ. misia) | 6
EUBAM – podporná misia na hranici Moldavska a Ukrajiny (civ. misia) | 5
CELKOM | 571

                 Rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN v roku 2006

Č. | Rezolúcia | Číslo schôdze | Dátum | Predmet | Celkové hlasovanie | Hlaso-vanie SR | SR ako spolupredkladateľ | Navrhovatelia rezolúcie
1 | 1652 | 5354 | 24. januára | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
2 | 1653 | 5359 | 27. januára | Región afrických Veľkých jazier | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
3 | 1654 | 5360 | 31. januára | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text.
4 | 1655 | 5362 | 31. januára | Blízky východ (Libanon /  UNIFIL) | Jednomyseľne | Za | Áno | Dánsko, Francúzsko, Grécko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
5 | 1656 | 5363 | 31. januára | Gruzínsko | Jednomyseľne | Za | Áno | Francúzsko, Nemecko, Ruská federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
6 | 1657 | 5366 | 6. februára | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko
7 | 1658 | 5372 | 14. februára | Haiti | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
8 | 1659 | 5374 | 15. februára | Afganistan | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
9 | 1660 | 5382 | 28. februára | Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
10 | 1661 | 5384 | 14. marca | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
11 | 1662 | 5393 | 23. marca | Afganistan | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
12 | 1663 | 5397 | 24. marca | Sudán | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

13

1664

5401

29. marca

Blízky východ (Libanon – Tribunál)

Jednomyseľne

Za

Nie

Francúzsko, Spojené kráľovstvo,
USA

14 | 1665 | 5402 | 30. marca | Sudán (Panel expertov) | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
15 | 1666 | 5405 | 31. marca | Gruzínsko | Jednomyseľne | Za | Áno | Francúzsko, Nemecko, Ruská federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
16 | 1667 | 5406 | 31. marca | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
17 | 1668 | 5407 | 10. apríla | Medzinárodný tribunál pre bývalú Juhosláviu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
18 | 1669 | 5408 | 10. apríla | Konžská demokratická republika (Transfer ONUB oddielov do MONUC) | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
19 | 1670 | 5410 | 13. apríla | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

20

1671

5421

25. apríla

Konžská demokratická republika 
(EU-DRC)

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

21

1672

5423

25. apríla

Sudán

12 za
3 sa zdržali hlasovania (Čína, Katar, Ruská federácia)

Za

Áno

Argentína, Dánsko, Francúzsko, Japonsko, Peru, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

22 | 1673 | 5429 | 27. apríla | Nešírenie ZHN (predĺženie mandátu Výboru 1540) | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
23 | 1674 | 5430 | 28. apríla | Ochrana civilistov v ozbrojených konfliktoch | Jednomyseľne | Za | Áno | Predsednícky text
24 | 1675 | 5431 | 28. apríla | Západná Sahara | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Španielsko, Ruská federácia, Spojené kráľovstvo, USA
25 | 1676 | 5435 | 10. mája | Somálsko | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
26 | 1677 | 5436 | 12. mája | Východný Timor | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
27 | 1678 | 5437 | 15. mája | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

28

1679

5439

16. mája

Sudán

Jednomyseľne

Za

Áno

Argentína,  Kongo,
Dánsko, Ghana, Francúzsko, Grécko, Peru, Slovensko, Spojené kráľovstvo, Tanzánia, USA

29

1680

5440

17. mája

Blízky Východ (Libanon)

13 za
2 sa zdržali hlasovania (Čína, Ruská federácia)

Za

Áno

Dánsko, Francúzsko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

30 | 1681 | 5450 | 31. mája | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
31 | 1682 | 5451 | 2. júna | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
32 | 1683 | 5454 | 13. júna | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
33 | 1684 | 5455 | 13. júna | Medzinárodný trestný  tribunál pre Rwandu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
34 | 1685 | 5456 | 13. júna | Blízky Východ (UNDOF) | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

35

1686

5461

15. júna

Blízky Východ (Libanon /
UNIIIC)

Jednomyseľne

Za

Nie

Francúzsko, Spojené kráľovstvo, USA

36 | 1687 | 5465 | 15. júna | Cyprus | Jednomyseľne | Za | Nie | Čína, Francúzsko, Ruská federácia, Spojené kráľovstvo, USA
37 | 1688 | 5467 | 16. júna | Sierra Leone | Jednomyseľne | Za | Nie | Spojené kráľovstvo
38 | 1689 | 5468 | 20. júna | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
39 | 1690 | 5469 | 20. júna | Východný Timor | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
40 | 1691 | 5473 | 22. júna | Prijatie nového člena OSN - Čierna Hora | Prijatá bez hlasovania | Za | - | Výbor pre prijatie nových členov
41 | 1692 | 5479 | 30. júna | Burundi | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
42 | 1693 | 5480 | 30. júna | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
43 | 1694 | 5487 | 13. júla | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

44

1695

5490

15. júla

List stáleho predstaviteľa Japonska predsedovi BR OSN (S/2006/481)
KĽDR

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

45 | 1696 | 5500 | 31. júla | Nešírenie ZHN (Irán) | 14 za, 1 proti (Katar) | Za | Nie | Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo
46 | 1697 | 5501 | 31. júla | Blízky východ (Libanon / UNIFIL) | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko
47 | 1698 | 5502 | 31. júla | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

48

1699

5507

8. augusta

Všeobecné otázky týkajúce sa sankcií
(Interpol)

Jednomyseľne

Za

Áno

Argentína, Dánsko, Francúzsko, Japonsko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

49 | 1700 | 5510 | 10. augusta | Irak | Jednomyseľne | Za | Nie | Spojené kráľovstvo, USA

50

1701

5511

11. augusta

Blízky Východ (Libanon / prímerie s Izraelom)

Jednomyseľne

Za

Áno

Dánsko, Francúzsko, Ghana,
Grécko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

51 | 1702 | 5513 | 15. augusta | Haiti | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
52 | 1703 | 5514 | 18. augusta | Východný Timor | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
53 | 1704 | 5516 | 25. augusta | Východný Timor | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
54 | 1705 | 5518 | 29. augusta | Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

55

1706

5519

31. augusta

Sudán

12 za
3 sa zdržali hlasovania (Čína, Katar, Ruská federácia)

Za

Áno

Argentína, Dánsko, Francúzsko, Ghana, Grécko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, Tanzánia, USA

56 | 1707 | 5521 | 12. septembra | Afganistan | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
57 | 1708 | 5524 | 14. septembra | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
58 | 1709 | 5532 | 22. septembra | Sudán | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
59 | 1710 | 5540 | 29. septembra | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
60 | 1711 | 5541 | 29. septembra | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
61 | 1712 | 5542 | 29. septembra | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

62

1713

5543

29. septembra

Sudán
(Panel expertov)

Jednomyseľne

Za

Áno

Dánsko, Francúzsko, Ghana, Grécko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

63 | 1714 | 5545 | 6. októbra | Sudán | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

64

1715

5547

9. októbra

Odporúčanie na voľbu nového GT OSN
(Ban Ki-moon)

Prijatá aklamáciou

-

-

-

65 | 1716 | 5549 | 13. októbra | Gruzínsko | Jednomyseľne | Za | Áno | Francúzsko, Nemecko, Ruská Federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo
66 | 1717 | 5550 | 13. októbra | Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
67 | 1718 | 5551 | 14. októbra | Nešírenie ZHN (KĽDR) | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
68 | 1719 | 5554 | 25. októbra | Burundi | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
69 | 1720 | 5560 | 31. októbra | Západná Sahara | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Ruská federácia, Španielsko, Spojené kráľovstvo, USA
70 | 1721 | 5561 | 1. novembra | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
71 | 1722 | 5567 | 21. novembra | Bosna a Hercegovina | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
72 | 1723 | 5574 | 28. novembra | Irak | Jednomyseľne | Za | Áno | Dánsko, Japonsko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
73 | 1724 | 5575 | 29. novembra | Somálsko | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
74 | 1725 | 5579 | 6. decembra | Somálsko | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
75 | 1726 | 5591 | 15. decembra | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
76 | 1727 | 5592 | 15. decembra | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
77 | 1728 | 5593 | 15. decembra | Cyprus | Jednomyseľne | Za | Nie | Čína, Francúzsko, Ruská federácia, Spojené kráľovstvo, USA
78 | 1729 | 5596 | 15. decembra | Blízky Východ (UNDOF) | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
79 | 1730 | 5599 | 19. decembra | Všeobecné otázky týkajúce sa sankcií, Výbor 1267 | Jednomyseľne | Za | Áno | Argentína, Dánsko, Francúzsko, Grécko, Japonsko, Peru, Ruská federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
80 | 1731 | 5602 | 20. decembra | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
81 | 1732 | 5605 | 21. decembra | Všeobecné otázky týkajúce sa sankcií | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
82 | 1733 | 5607 | 22. decembra | Pocta odchádzajúce-mu GT OSN K. Annanovi | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
83 | 1734 | 5608 | 22. decembra | Sierra Leone | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

84

1735

5609

22. decembra

Hrozby pre medzinárodný mier a bezpečnosť – terorizmus

Jednomyseľne

Za

Áno

Argentína, Dánsko, Francúzsko, Grécko, Japonsko, Peru, Ruská federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo,
Tanzánia, USA

85 | 1736 | 5610 | 22. decembra | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
86 | 1737 | 5612 | 23. decembra | Nešírenie ZHN (Irán) | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo
87 | 1738 | 5613 | 23. decembra | Ochrana civilistov v ozbrojených konfliktoch | Jednomyseľne | Za | Áno | Predsednícky text

Neprijaté návrhy rezolúcií:

Č | Rezolúcia | Číslo schôdze | Dátum | Predmet | Celkové hlasovanie | Hlasovanie SR | SR ako spolupredkladateľ | Navrhovatelia rezolúcie

1

---

5488

13.
júla

Blízky Východ

11 za 
USA: veto
UK, DK, SR, Peru: zdržanie sa

Zdržala sa hlasovania

Nie

Katar

2

–-

5565

11.
novembra

Blízky Východ

11 za 
USA: veto
UK, DK, SR, Japonsko: zdržanie sa

Zdržala sa hlasovania

Nie

Katar

Poznámka:
Pokiaľ je návrh rezolúcie všeobecne prijateľný, t.j. má jednoznačnú podporu všetkých členov BR OSN, predkladá sa ako tzv. predsednícky text, t.j. jeho spolupredkladateľmi sú všetci 15 členovia BR OSN. V takom prípade na definitívnom návrhu rezolúcie nie je uvedený žiaden štát.

                     Rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN v roku 2007

Č | Rezolúcia | Číslo schôdze | Dátum | Predmet | Celkové hlasovanie | Hlasovanie SR | SR ako spolupredkladateľ | Navrhovatelia rezolúcie
1 | 1739 | 5617 | 10. januára | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko
2 | 1740 | 5622 | 23. januára | Nepál | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
3 | 1741 | 5626 | 30. januára | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

4

1742

5630

15.
februára

Konžská demokratická republika

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

5

1743

5631

15.
februára

Haiti

Jednomyseľne

Za

Nie

Argentína, Brazília, Kanada, Chile, Francúzsko, Panama,
Peru, USA

6

1744

5633

20.
februára

Somálsko

Jednomyseľne

Za

Áno

Kongo, Ghana, Panama,
Slovensko, Juhoafrická republika, Spojené kráľovstvo, USA

7

1745

5634

22.
februára

Východný Timor

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

8 | 1746 | 5645 | 23. marca | Afganistan | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
9 | 1747 | 5647 | 24. marca | Nešírenie ZHN ( Irán) | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Nemecko, Spojené kráľovstvo

10

1748

5648

27. marca

Blízky Východ (Libanon /
IIIC)

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

11 | 1749 | 5650 | 28. marca | Rwanda – sankčný režim | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
12 | 1750 | 5652 | 30. marca | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
13 | 1751 | 5660 | 13. apríla | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
14 | 1752 | 5661 | 13. apríla | Gruzínsko | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Nemecko, Ruská federácia, Spojené kráľovstvo, USA
15 | 1753 | 5668 | 27. apríla | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

16

1754

5669

30. apríla

Západná Sahara

Jednomyseľne

Za

Nie

Francúzsko,
Ruská federácia, Španielsko, Spojené kráľovstvo, USA

17 | 1755 | 5670 | 30. apríla | Sudán | Jednomyseľne | Za | Nie | USA
18 | 1756 | 5674 | 15. mája | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

19

1757

5685

30. mája

Blízky Východ
(Libanon /
tribunál)

10 za
5 sa zdržali (RF, Čína, Katar, JAR, Indonézia)

Za

Áno

Belgicko, Francúzsko, Taliansko, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

20 | 1758 | 5696 | 15. júna | Cyprus | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Čína, Ruská federácia, Spojené kráľovstvo, USA

21

1759

5698

20. júna

Blízky východ
(UNDOF)

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

22 | 1760 | 5699 | 20. júna | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
23 | 1761 | 5700 | 20. júna | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

24

1762

5710

29. júna

UNMOVIC v Iraku

14 za 
1 sa zdržal (RF)

Za

Nie

Spojené kráľovstvo, USA

25 | 1763 | 5711 | 29. júna | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
26 | 1764 | 5713 | 29. júna | Bosna a Hercegovina | Jednomyseľne | Za | Nie | Ruská federácia
27 | 1765 | 5716 | 16. júla | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
28 | 1766 | 5720 | 23. júla | Somálsko | Jednomyseľne | Za | Nie | Spojené kráľovstvo
29 | 1767 | 5725 | 30. júla | Eritrea a Etiópia | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
30 | 1768 | 5726 | 31. júla | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
31 | 1769 | 5727 | 31. júla | Sudán | Jednomyseľne | Za | Áno | Belgicko, Kongo, Francúzsko, Taliansko, Peru, Slovensko, Spojené kráľovstvo
32 | 1770 | 5729 | 10. augusta | Irak (UNAMI) | Jednomyseľne | Za | Áno | Taliansko, Panama, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
33 | 1771 | 5730 | 10. augusta | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko
34 | 1772 | 5732 | 20. augusta | Somálsko | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

35

1773

5733

24. augusta

Blízky Východ (Libanon /
UNIFIL)

Jednomyseľne

Za

Áno

Belgicko, Francúzsko, Taliansko, Peru, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

36 | 1774 | 5741 | 14. septembra | Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
37 | 1775 | 5741 | 14. septembra | Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

38

1776

5744

19. septembra

Afganistan

14 za
1 sa zdržal (RF)

Za

Nie

Predsednícky text

39 | 1777 | 5745 | 20. septembra | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
40 | 1778 | 5748 | 25. septembra | Čad, Stredoafrická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
41 | 1779 | 5750 | 28. septembra | Sudán | Jednomyseľne | Za | Nie | Spojené kráľovstvo, USA

42

1780

5758

15. októbra

Haiti

Jednomyseľne

Za

Nie

Argentína, Belgicko,
Brazília, Kanada, Chile, Ekvádor, Francúzsko, Guatemala,
Taliansko, Panama, Peru, Španielsko, Uruguaj, USA

43 | 1781 | 5759 | 15. októbra | Gruzínsko | Jednomyseľne | Za | Áno | Francúzsko, Nemecko, Ruská federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
44 | 1782 | 5772 | 29. október | Pobrežie Slonoviny | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko
45 | 1783 | 5773 | 31. október | Západná Sahara | Jednomyseľne | Za | Nie | Francúzsko, Ruská federácia, Španielsko, Spojené kráľovstvo, USA
46 | 1784 | 5774 | 31. októbra | Sudán | Jednomyseľne | Za | Nie | Belgicko, Francúzsko, Taliansko, Spojené kráľovstvo, USA
47 | 1785 | 5782 | 21. novembra | Bosna a Hercegovina | Jednomyseľne | Za | Áno | Predsednícky text
48 | 1786 | 5785 | 28. novembra | Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
49 | 1787 | 5795 | 10. decembra | CTED/CTC | Jednomyseľne | Za | Áno | Belgicko, Kongo, Francúzsko, Taliansko, Panama, Ruská federácia, Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA

50

1788

5802

14. decembra

Blízky Východ
(UNDOF)

Jednomyseľne

Za

Nie

Predsednícky text

51 | 1789 | 5803 | 14. decembra | Cyprus | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
52 | 1790 | 5808 | 18. decembra | Irak (MNF) | Jednomyseľne | Za | Áno | Slovensko, Spojené kráľovstvo, USA
53 | 1791 | 5809 | 19. decembra | Burundi | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
54 | 1792 | 5810 | 19. decembra | Libéria | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text
55 | 1793 | 5813 | 21. decembra | Sierra Leone | Jednomyseľne | Za | Nie | Spojené kráľovstvo
56 | 1794 | 5814 | 21. decembra | Konžská demokratická republika | Jednomyseľne | Za | Nie | Predsednícky text

Neprijaté návrhy rezolúcií:

Č | Rezolúcia | Číslo schôdze | Dátum | Predmet | Celkové hlasovanie | Hlasovanie SR | SR ako spolupredkladateľ | Navrhovatelia rezolúcie

1

---

5619

12
januára

Barma / Mjanmarsko

Proti: ČĽR (veto), RF (veto), JAR
Zdržali sa: Kongo, Indonézia, Katar

Za

Nie

Spojené kráľovstvo, USA

Poznámka:
Pokiaľ je návrh rezolúcie všeobecne prijateľný, t.j. má jednoznačnú podporu všetkých členov BR OSN, predkladá sa ako tzv. predsednícky text, t.j. jeho spolupredkladateľmi sú všetci 15 členovia BR OSN. V takom prípade na definitívnom návrhu rezolúcie nie je uvedený žiaden štát.