Predkladacia správa

Slovenská republika, berúc do úvahy potrebu jej zapojenia do svetovej ekonomiky, podpísala viaceré dohody o voľnom obchode s členskými krajinami Svetovej obchodnej organizácie, (ako aj s krajinami, ktoré boli v danom období v záverečnom štádiu prístupového procesu do WTO) v súlade s článkom XXIV GATT. Tento princíp umožňuje zmluvným stranám vytvoriť oblasť voľného obchodu, ak spĺňajú stanovené požiadavky  pravidiel svetového obchodu. Dohody o voľnom obchode a colné únie zakladajú vzájomne preferenčný prístup týchto krajín na svojich trhoch a sú založené na výnimke z princípu doložky najvyšších výhod podľa pravidiel Svetovej obchodnej organizácie. 
Jednou z najdôležitejších dohôd je Stredoeurópska dohoda o voľnom obchode (CEFTA), ktorej podpisom bol vytvorený základný predpoklad zvýšenia vzájomnej obchodnej výmeny medzi zmluvnými krajinami CEFTA po rozpade RVHP. Dohoda sa predbežne vykonávala od 1. marca 1993 a nadobudla  platnosť po ukončení procesu ratifikácie od 1. júla 1994. Cieľom Českej republiky, Maďarskej republiky, Poľskej republiky a Slovenskej republiky pri podpise tejto dohody dňa 21. 12. 1992 v Krakove bolo podporiť rozvoj vzájomných obchodných vzťahov v súlade s pravidlami WTO, a tým podporiť rozvoj ekonomických vzťahov, poskytnúť spravodlivé podmienky konkurencie pre obchod medzi stranami, vytvoriť v priebehu prechodného obdobia zónu voľného obchodu a postupným odstraňovaním tarifných a netarifných prekážok prispieť k harmonickému rozvoju a rozmachu stredoeurópskeho regiónu. Dohoda sa postupne rozšírila o Slovinskú republiku, Rumunsko, Bulharskú republiku a Chorvátsku republiku. Po trhu krajín Európskej únie predstavuje región zmluvných krajín CEFTA druhé najvýznamnejšie obchodné teritórium Slovenskej republiky. Slovensko oceňuje pozitívny vplyv fungovania CEFTA na rozvoj obchodu medzi zmluvnými stranami, aj napriek určitej napätosti obchodných vzťahov z dôvodu nevyváženosti obchodných bilancií predovšetkým v obchode s agropotravinárskymi výrobkami. 

Dlhodobý zámer zahraničnoobchodnej politiky zmluvných krajín CEFTA - liberalizácia obchodných vzťahov v regióne strednej a juhovýchodnej Európy, bol zrealizovaný a vzájomná obchodná výmena s priemyselnými výrobkami sa od 1. januára 2002 v celom rozsahu uskutočňuje na báze nulových colných sadzieb.

Vychádzajúc z bruselských rokovaní o paneurópskej kumulácii sa medzi zmluvnými krajinami CEFTA dosiahla úplná harmonizácia podmienok určovania pravidiel pôvodu tovaru a zároveň sa zosúladili tieto podmienky s podmienkami ich uplatňovania s krajinami Európskej únie, EZVO, ako aj s ostatnými krajinami, ktoré sú členmi tejto kumulácie. 

	Mimoriadna citlivosť poľnohospodárskeho sektora je dôvodom, prečo sa koncesie nevzťahujú na celú skupinu výrobkov, a prečo neboli stanovené časové harmonogramy vedúce k úplnému zrušeniu ciel. Napriek tomu je však liberalizácia obchodu s  poľnohospodárskymi produktmi a potravinárskymi výrobkami upravená príslušnými doplnkovými protokolmi a prístupovými dohodami, ktoré determinujú spoločnú agrárnu obchodnú základňu medzi zmluvnými krajinami CEFTA. 

	Význam Stredoeurópskej dohody o voľnom obchode vyústil až do pravidelných stretnutí predsedov vlád, ktoré sú určujúce pre hospodársko-politické smerovanie CEFTA. Jej najvyšším orgánom je Spoločný výbor, ktorý pozostáva z ministrov zodpovedných za zahraničný obchod. Spoločný výbor dohliada na uplatňovanie tejto Dohody, prijíma rozhodnutia a vydáva odporúčania na základe konsenzu v súlade s ustanoveniami príslušných článkov Dohody. 

Stredoeurópska dohoda o voľnom obchode v článku č. 41 zakotvila možnosť ukončenia tohto preferenčného vzťahu. Na základe neho je možné od Dohody písomne odstúpiť, pričom odstúpenie nadobudne platnosť šesť mesiacov po dni, keď depozitár obdržal takéto oznámenie. Pretože v súčasnej dobe nie je predpoklad, že zmluvné strany CEFTA budú šesť mesiacov vopred vedieť presný dátum svojho vstupu do EÚ, dohodli sa na rozšírení znenia článku 41 základnej Dohody.

Na tohtoročnom stretnutí štátnych tajomníkov dňa 6. marca 2003 v Ľubľane vedúci poľskej delegácie v súvislosti s budúcoročným ukončením zmluvného vzťahu Poľskej republiky v CEFTA oznámil, že poľská strana má záujem odovzdať práva a povinnosti depozitára niektorej z krajín, ktoré v tomto integračnom zoskupení naďalej zostanú. 
	Predkladaný materiál preto obsahuje v článku 1 návrh na zmenu článku 41 základnej Dohody CEFTA (platnosť a odstúpenie) a v článku 2 návrh na zmenu depozitára, ktorým sa stane od 1. apríla 2004 vláda Bulharskej republiky. Zmena článku 41 CEFTA umožní odstúpenie od Stredoeurópskej dohody o voľnom obchode tým krajinám, ktoré sa stanú členskými krajinami Európskej únie. 

 V záverečných ustanoveniach tejto Dohody sa navrhuje jej uplatňovanie 
najneskôr od 1. apríla 2004. Ukončenie vnútroštátnych legislatívnych postupov nevyhnutných pre nadobudnutie jej platnosti si strany vzájomne notifikujú čo najskôr. 

Z  pohľadu celkového hodnotenia Dohody doplňujúcej Stredoeurópsku dohodu o voľnom obchode je zrejmé, že táto Dohoda nemá priamy dosah na štátny rozpočet a verejné financie, nemá environmentálny vplyv a ani vplyv na zamestnanosť. Slovenská republika do predkladaného materiálu zakotvila len možnosť legálneho odstúpenia od Stredoeurópskej dohody o voľnom obchode z dôvodu jej vstupu do Európskej únie a zároveň určila nového depozitára tohto integračného zoskupenia. Na základe uvedeného predkladaný materiál nemusí obsahovať doložku finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť. 

V prípade Dohody doplňujúcej Stredoeurópsku dohodu o voľnom obchode ide o medzinárodnú hospodársku zmluvu všeobecnej povahy, teda o typ prezidentskej zmluvy, ktorej ustanovenia nemajú prednosť pred zákonmi Slovenskej republiky. Na nadobudnutie jej platnosti sa však vyžaduje súhlas NR SR.

Podpis Dohody doplňujúcej Stredoeurópsku dohodu o voľnom obchode sa na základe konsenzu všetkých strán CEFTA uskutoční počas zasadnutia Spoločného výboru dňa 4. júla 2003 v Slovinskej republike.