Dôvodová správa

Všeobecná časť

Súčasný systém pluralitného povinného zdravotného poistenia v Slovenskej republike zaviedol od 1. januára 1995 zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. o zdravotnom poistení, financovaní zdravotného poistenia, o zriadení Všeobecnej zdravotnej poisťovne a o zriaďovaní rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní v znení neskorších predpisov. Uvedený zákon od 1. novembra 1994 inštitucionálne usporiadal systém zdravotného poistenia tým, že rozdelil Národnú poisťovňu, ktorá zastrešovala celý systém sociálneho poistenia (zabezpečenia) vrátane zdravotného poistenia na dva samostatné systémy - na (unitárny) systém sociálneho poistenia (zabezpečenia), ktorý inštitucionálne zastrešuje Sociálna poisťovňa a (pluralitný) systém zdravotného poistenia, ktorý inštitucionálne zastrešila Všeobecná zdravotná poisťovňa a otvoril súčasne možnosti vytvárania rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní, ktoré začali postupne vznikať podľa tejto právnej úpravy na základe povolenia Ministerstva zdravotníctva Slovenskej republiky alebo sa zriadili osobitným zákonom.

Od zavedenia pluralitného systému povinného zdravotného poistenia v roku 1995 sa očakávalo
a)	zabezpečenie dostupnosti, rozsahu a kvality zákonom garantovanej a vopred definovanej bezplatnej zdravotnej starostlivosti a tým zlepšenia zdravotného stavu obyvateľstva a znižovania chorobnosti 
b)	posilnenie solidarity pri zabezpečovaní dostupnosti a rovnosti poskytovania zdravotnej starostlivosti, vrátane financovania jej výkonov cez prerozdeľovanie poistného na zdravotné poistenie,
c)	vytvorenie predpokladov pre viaczdrojové financovanie zdravotnej starostlivosti (zamestnávateľ, zamestnanec, štát, občan, obec) poskytovanej v súlade s čl. 40 Ústavy Slovenskej republiky a vytvorenie podmienok na rôzne formy nepovinného poistenia a rodinného poistenia
d)	zvýšenie motivácie a zainteresovanosti všetkých subjektov vstupujúcich do systému povinného zdravotného poistenia tak na strane príjmov (platitelia poistného) ako aj na strane výdavkov (zdravotnícke zariadenia),
e)	odstránenie tzv. zvyškového financovania zdravotníctva zo štátneho rozpočtu a jeho nahradenie vlastnými zdrojmi financovania autonómne spravovaným a vytvárajúcim predpoklady pre vyrovnanú bilanciu hospodárenia (rovnováha medzi príjmami a výdavkami).
f)	vytvorenie podmienok pre efektívnu integráciu nášho zdravotného systému do podmienok EÚ

Očakávania, ktoré sa vkladali do pluralitného systému povinného zdravotného poistenia, sa naplnili len čiastočne. Najproblematickejšou sa stal nárast deficitu finančných prostriedkov na financovanie zákonom garantovanej zdravotnej starostlivosti.
Základnou funkciou zdravotného poistenia je zabezpečenie zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) poistencom zdravotného poistenia v zodpovedajúcom rozsahu a kvalite. Súčasný systém zdravotného poistenia, zakotvený v zákone Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z.z. uvedenú funkciu úspešne plní, prirodzený vývoj však nastolil nové okruhy problémov. V oblasti poskytovania zdravotnej starostlivosti sa dlhodobo prejavujú určité systémové nedostatky, ktoré je potrebné odstrániť legislatívnymi úpravami. Každým dňom sa zvyšuje vnútorná a vonkajšia zadĺženosť zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení. Pacienti – poistenci sa dožadujú rýchlej a kvalitnej zdravotnej starostlivosti. Situácia v oblasti zdravotníctva si vyžaduje riešenia, ktoré odstránia problémy kvalitatívnou zmenou vzťahov účastníkov zdravotného poistenia. 
Z uvedených dôvodov sa predkladá nová právna úprava - návrh zákona o zdravotnom poistení a zdravotných poisťovniach. Tento návrh zákona reaguje na potreby vyvolané v čase, zrovnoprávňuje všetky zdravotné poisťovne, zavádza celý rad nových progresívnych prvokov, ktorými sa reaguje nie len na vnútorné potreby systému, ale aj na nevyhnutnú integráciu v rámci EÚ a zároveň otvára priestor pre ďalší rozvoj systému.
V návrhu zákona sa zdravotné poistenie člení na dva základné druhy zdravotného poistenia
•	povinné, verejné zdravotné poistenie a 
•	nepovinné, individuálne zdravotné poistenie. 
Verejným zdravotným poistením, ktorého názov vyplýva z článku 31 Listiny základných práv a slobôd, je poistenie, na základe ktorého má každý občan Slovenskej republiky právo na zdravotnú starostlivosť, služby súvisiace so zdravotnou starostlivosťou v  rozsahu určenom  osobitnými predpismi (zák. NR SR č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov a zákon NR SR č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších predpisov). V rámci zdravotnej starostlivosti sa v zmysle uvedených predpisov poskytujú aj lieky a zdravotnícke pomôcky. Základnou funkciou zdravotného poistenia je zabezpečenie úhrady zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) pre poistencov  verejného zdravotného poistenia v zodpovedajúcom rozsahu a kvalite.
Pri posilňovaní plurality v systéme absentovali ďalšie nepovinné formy zdravotného poistenia, ktoré by alternovali priame platby poistencov za časť výkonov zdravotnej starostlivosti (nepovinné zdravotné poistenie), resp. formy, ktoré by vytvárali priestor pre uspokojovanie diferencovaných potrieb poistencov na zdravotnú starostlivosť. Tým sa výrazne oslabila aj realizácia viaczdrojovosti financovania systému.
Nedostatok zdrojov v systéme zdravotného poistenia a v zdravotníctve nie je spôsobený len nárastom cien liekov, zdravotníckych pomôcok, energií, pohonných hmôt, potravín a ďalších vstupov. Dôsledkom súčasného stavu v rezorte zdravotníctva je predovšetkým problém tzv. zvyškového financovania zdravotnej starostlivosti zo štátneho rozpočtu. Štát úpravami vymeriavacieho základu v zákone o štátnom rozpočte po celé obdobie zmrazoval sumu poistného na zdravotné poistenie za ním uhrádzané skupiny poistencov (cca 60 % zo všetkých povinne zdravotne poistených poistencov v Slovenskej republike) jeho vývoj nekopíroval ani len mieru inflácie, teda jeho reálna hodnota v čase sa znižovala.
Výška poistného plateného štátom zodpovedala iba úrovni 35 % priemerných výdavkov na zdravotnú starostlivosť za štátom uhrádzané skupiny poistencov. 

Veľmi dobrú vypovedaciu hodnotu má nasledujúci graf, v ktorom sú porovnané zákonné príspevky obyvateľstva a štátu do zdrojov systému a spotreba zdrojov.

Z grafu jednoznačne plynú štyri závažné skutočnosti:
1.	ekonomicky aktívne obyvateľstvo vo veku od 20 do 55 rokov finančne „prepláca“ svoje potreby. Ďalšie zvyšovanie povinných odvodov by mohlo mať vážne negatívne dopady na zamestnanosť a javí sa ako nevhodné.
2.	málo „zaťažujúcou“ skupinou v nadspotrebe zdravotnej starostlivosti sú deti do 19 rokov. 
3.	výstražným momentom je, že nákladovosť na zdravotnú starostlivosť začína prudko narastať vo veku od 40 rokov, s kulmináciou vo veku 55 rokov, čo je dôsledok nedostatočnej preventívnej starostlivosti s priamym dopadom na nákladovosť.
4.	silne zaťažujúcou kategóriou sú občania – poistenci vo veku nad 55 rokov, nakoľko náklady na túto kategóriu sú výrazne vyššie než platby do systému. Pre túto kategóriu by bolo žiadúce komplexné riešenie – inovácia gerontologickej starostlivosti

Financovanie a hospodárenie systému povinného zdravotného poistenia je charakteristické napätím medzi zákonom garantovaným rozsahom zdravotnej starostlivosti uhrádzanej na základe povinného zdravotného poistenia a objemom finančných prostriedkov na jej úhradu, čo sa prejavuje:
a)	rastom nákladov na poskytovanie zdravotnej starostlivosti poskytovanej v rozsahu zákona NR SR č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku,
b)	stále rastúcim zadlžovaním zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení,
c)	poklesom reálnej hodnoty finančných zdrojov, ktoré plynuli do systému povinného zdravotného poistenia.
Pokles reálnej hodnoty finančných prostriedkov na zdravotné poistenie viedol aj k poklesu výdavkov na zdravotníctvo z hrubého domáceho produktu. Tento ukazovateľ sa pritom považuje za najreálnejšiu mieru charakterizujúcu zabezpečenie zdravotnej starostlivosti. Všeobecne sa pokladá za základný predpoklad vyrovnanej bilancie hospodárenia systému a aj v celosvetovom merítku predstavuje jeden zo základných ukazovateľov starostlivosti spoločnosti o zdravie jej občanov.

Celkové výdaje na zdravotníctvo – podiel na HDP
	A	CZ	DK	SF	F	D	H	NL	N	PL	SK	E	S	CH	GB	
Podiel na HDP (%)	8,0	7,0	8,3	6,6	9,5	10,6	6,8	8,1	7,8	6,0	5,9	7,7	8,4	10,7	7,3	
Zdroj: Správa Svetovej zdravotníckej organizácie, údaje sú za rok 2000

Je zrejmé, že jednou z rozhodujúcich príčin, ktorá viedla k zadlžovaniu celého systému povinného zdravotného poistenia a následne k deficitu vo financovaní oprávnene poskytnutej zdravotnej starostlivosti a k významnému oslabovaniu stability systému, je jeho nedofinancovanie, k čomu prispeli aj neodborné legislatívne vstupy s ekonomicky nereálnymi očakávaniami, postupná nekoncepčná dezintegrácia systému.
Skúsenosti získané za celé obdobie existencie zdravotného poistenia potvrdzujú, že pre zabezpečenie vyrovnanej bilancie jeho hospodárenia by sa mal podiel výdavkov na zdravotníctvo na hrubom domácom produkte pohybovať minimálne na úrovni 7,5%.
Od samotného vzniku zdravotného poistenia ako základnej formy finančného zabezpečenia poskytovania zdravotnej starostlivosti, systém neúspešne zápasí s dôsledkami svojho nedofinancovania. Prehľad deficitu prostriedkov od r. 1996 je uvedený v nasl. grafe. 

Napriek všetkým doterajším (často radikálnym) opatreniam, si zadlžovanie systému „udržuje“ viac menej vyrovnaný trend na úrovni cca 7,5 mld.Sk.
V r.2003 vytvorený dlh systému dosiahol čiastku 6,1 mld. Sk, teda dosiahol druhú najnižšiu hodnotu, aj keď sa vôbec výrazne nevymyká dlhodobému priemeru!. Treba však povedať, že príčinou mierneho poklesu intenzity zadlžovania systému za rok 2003 bolo zvýšené zaťaženie obyvateľstva a to predovšetkým zavedením paušálnych poplatkov a nárast spoluúčasti na spotrebe liekov. Podľa údajov MZ SR vzrástla spoluúčasť v r.2003 o 3,5 mld. Sk voči predchádzajúcemu roku. Inak povedané, keby nebolo došlo k výraznému zvýšeniu zaťaženia obyvateľstva (teda za podmienok platných v r.2002) bolo by zadĺženie dosiahlo v r. 2003 až 9,6 mld. Sk. Zaťažovanie obyvateľstva nemožno pokladať za systémové riešenie a už dnes dosiahlo svoju medznú hodnotu.

Treba pripomenúť, že verejné zdravotné poistenie je zároveň aj solidárnym zdravotným poistením vzhľadom na to, že povinnosť platiť poistné má každý poistenec, ktorému túto povinnosť ukladá zákon bez ohľadu na to, či čerpá zdravotnú starostlivosť v rámci stanoveného rozsahu alebo nie. 
	Dôležitým prvkom ktorý sa v rámci zdravotného poistenia v čase osvedčil, je prerozdeľovanie poistného na verejné zdravotné poistenie. Prerozdeľovanie poistného na verejné zdravotné poistenie bude výkonne zabezpečovať Kancelária pre dohľad a správu činností spoločného záujmu (ďalej len Kancelária) 
	V návrhu zákona sa zavádza nový inštitút ročného zúčtovania poistného na verejné zdravotné poistenie, ktorého účelom je zabezpečiť poistné na verejné zdravotné poistenie zo všetkých príjmov dosiahnutých nielen v príslušnom kalendárnom mesiaci, ale v celom kalendárnom roku. Vzhľadom na to, že rozsah a kvalita poskytovania zdravotnej starostlivosti priamo závisí aj od dostatočného množstva finančných prostriedkov, význam zavedenia uvedeného inštitútu  do verejného zdravotného poistenia je nesporný.
	Nepovinné, individuálne zdravotné poistenie ako druh zdravotného poistenia charakterizuje jeho fakultatívnosť a dáva poistencom možnosť na širší rozsah zdravotného poistenia ako je zabezpečený verejným zdravotným poistením. Na základe nepovinného zdravotného poistenia sa bude uhrádzať poskytovanie zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) v rozsahu stanovenom v zmluve. Nepovinné, individuálne zdravotné poistenie je produktom, ktorý budú ponúkať poisťovne v rámci svojho predmetu činnosti. 
Súčasný pluralitný systém zdravotného poistenia po dobu svojej existencie našiel celý rad nástrojov na riešenie základného rozporu medzi zdrojmi a potrebami zdravotníctva a našiel aj mechanizmy, prostredníctvom ktorých existujúce zdroje určené na zdravotníctvo sú vo výraznej miere využívané racionálnejšie a účelnejšie než v minulosti. 
Existujúci systém pluralitného, verejnoprávneho zdravotného poistenia sa napriek mnohým problémom a ťažkostiam osvedčil (stačí porovnanie s Veľkou Britániou, alebo USA). Napriek všetkým problémom je to systém ktorý je najpružnejší a najeefektívnejší, najlepšie zabezpečujúci potreby obyvateľstva. Dôkazom toho je aj to, že slovenské zdravotníctvo stále funguje a plní svoje poslanie a to aj napriek hlbokému, dlhodobému nedofinancovaniu tohto systému. Stačí porovnanie napr. s Českou republikou – na jedného občana SR sa vynakladalo v r.2003 len 53% finančných prostriedkov z toho, čo sa vynakladalo na občana ČR. Situáciu síce zmiernili, ale neriešili a výrazne nezlepšili ani niekoľkonásobné zásahy štátu dodatočne vloženými finančnými prostriedkami – len za minulý rok to bolo prostredníctvom a.s. Veriteľ viac ako 7,5 mld. Sk. Problém však zostal!
Súčasný dlh v zdravotníctve predstavuje 28 mld. Sk. a každý mesiac tento dlh narastá o cca 600 miliónov Sk, s tendenciou ďalšieho zvyšovania. Vytvorený dlh je dlhodobo generovaný rozdielom medzi finančnými zdrojmy (6,4% z HDP) a skutočnými výdavkami (7,2% HDP) na zdravotníctvo. 
Na nedofinancovaní systému sa podieľala predovšetkým nedostatočná výška poistného na zdravotné poistenie, ktoré platil štát za ekonomicky neaktívnych poistencov. Túto situáciu doprevádzal pokles reálnej hodnoty zdrojov, ktoré slúžili na úhradu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť. Dokazuje to i vývoj podielu finančných prostriedkov, ktoré malo zdravotníctvo k dispozícii na zabezpečenie zdravotnej starostlivosti na hrubom domácom produkte, prišom nik neakceptoval reálne, opodstatnené potreby systému.
Rast objemu poistného na zdravotné poistenie za ekonomicky aktívnych poistencov nemohol vykryť dopad znižovania podielu štátu na úhrade poistného za ekonomicky neaktívnych poistencov. Zdravotníctvo sa zákonite dostávalo do rastúceho deficitu nielen v dôsledku nedostatkov pri zhodnocovaní príjmov zo systému povinného zdravotného poistenia, ale najmä v dôsledku jeho nedofinancovania. 
Absencia rovnováhy medzi objemom verejných zdrojov (príjmy povinného zdravotného poistenia) a skutočnými nákladmi za poskytnutú zdravotnú starostlivosť (výdavky povinného zdravotného poistenia) vo svojom dôsledku nepriaznivo dopadala nielen na bilanciu hospodárenia zdravotníckych zariadení, ale i na rozsah a kvalitu uspokojovania potrieb poistencov na poskytovanie zdravotnej starostlivosti.
Nedofinancovanie systému muselo zákonite viesť k narastaniu deficitu v jeho hospodárení. Je nereálne očakávať, že uspokojovanie potrieb obyvateľstva na poskytovanie zdravotnej starostlivosti, garantovaných Ústavou Slovenskej republiky bude možné zabezpečiť tzv. zostatkovým spôsobom financovania, ktorý nezohľadňuje ani len inflačný trend a teda už vôbec nie zmienu hodnôt vonkajších vstupov.
Základným predpokladom stabilizácie systému ktorý je v predkladanom návrhu zákona riešený, je na jednej strane zvýšenie zdrojov pre zdravotnú starostlivosť uhrádzanú na základe zdravotného poistenia, na strane druhej účelná regulácia nákladov na finančne zvlášť náročné výkony. Je dôležité si uvedomiť, že 1% ľudí čerpá 29% percent výdavkov – to sú výdavky v kategórii finančne zvlášť náročných výkonov, preto si táto kategória vyžaduje osobitný režim sledovania a plánovania.
Prijatie Slovenskej republiky za člena Európskej únie vyžaduje také riešenie problémov v systéme zdravotného poistenia, ktoré je v súlade s predpismi Európskej únie v časti týkajúcej sa koordinácie systémov sociálneho zabezpečenia, t. j. v súlade s Európskou dohodou o pridružení, Európskou sociálnou chartou, Európskym zákonníkom sociálneho zabezpečenia a predovšetkým Nariadením EHS č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín pohybujúcich sa v rámci spoločenstva v znení neskorších predpisov (ďalej len „nariadenie EHS“), a ktoré musí Slovenská republika plniť. Nevyhnutnou zmenou, ktorá sa vyžaduje vstupom do Európskej únie je dodržiavanie zásady rovnakého zaobchádzania s občanmi členských štátov Európskej únie (ďalej len „členský štát“) ako s vlastnými občanmi. Napriek tomu, že nie je potrebné implementovať nariadenie EHS do právneho poriadku Slovenskej republiky, je jednoduchšie, ak sa najmä pri zachovaní plurality vytvoria jasné legislatívne pravidlá, ktoré umožnia zdravotným poisťovniam jednoznačne sa orientovať pri vykonávaní povinného zdravotného poistenia, ak sa zdravotná starostlivosť poistencovi príslušnej zdravotnej poisťovne poskytne v členskom štáte.
Slovenská republika sa vo svojej negociačnej pozícii v druhej kapitole - voľný pohyb osôb - zaviazala, že novým zákonom o povinnom zdravotnom poistení zabezpečí, aby sa príslušnej inštitúcii v členskom štáte, ktorá uhradila náklady nevyhnutnej a neodkladnej zdravotnej starostlivosti (zdravotná starostlivosť pri život ohrozujúcom stave) za osobu, ktorej zdravotné poistenie sa vykonáva podľa tohto zákona, v plnom rozsahu tieto náklady refundovali. Nariadenie EHS tiež vyžaduje, aby úlohu styčného orgánu, ktorý bude tieto ustanovenia zákona vykonávať, plnila jedna príslušná inštitúcia za všetky inštitúcie miesta trvalého pobytu alebo prechodného pobytu, t. j. nie je možné, aby do vzťahov so styčnými orgánmi členských štátov vstupovali všetky zdravotné poisťovne. Obdobne sa tiež vyžaduje, aby bol v Slovenskej republike určený styčný orgán, ktorý bude plniť túto úlohu, t. j. uhrádzať náklady za poskytnutú zdravotnú starostlivosť za všetky zdravotnícke zariadenia v Slovenskej republike, ktoré poskytnú nevyhnutnú a neodkladnú zdravotnú starostlivosť alebo zdravotnú starostlivosť na vyžiadanie, občanovi členského štátu počas jeho prechodného pobytu na území Slovenskej republiky.

Zásada rovnakého zaobchádzania, ktoré definujú predpisy Európskej únie, vyžaduje, aby každá osoba s bydliskom v členskom štáte mala v inom členskom štáte tie isté povinnosti a poberala tie isté dávky (zdravotnú starostlivosť a úhradu za ňu) ako štátny príslušník tohto členského štátu. 
Predložený návrh zákona zriaďuje „Kanceláriu pre dohľad a správu činností spoločného záujmu“, ktorá bude plniť úlohy ustanovené týmto zákonom, predovšetkým spolupracovať so štátnymi orgánmi a orgánmi samosprávy vo veciach týkajúcich sa zdravotného poistenia, plniť úlohu príslušnej inštitúcie vo vzťahu k členským štátom, viesť a spravovať centrálny register poistencov, spravovať účet prerozdeľovania povinného zdravotného poistenia a prerozdeľovať poistné na povinné zdravotné poistenie, zabezpečovať jednotnú metodiku výkazníctva zdravotných poisťovní tak, aby bol poskytovaný jednotný výstup zo zdravotného poistenia, plniť na základe poverenia ministerstva zdravotníctva záväzky štátu v oblasti zdravotníctva vyplývajúce z medzinárodných zmlúv o sociálnom zabezpečení (poistení) a z medzinárodných zmlúv o spolupráci v oblasti zdravotníctva a lekárskych vied, pod gesciou Kancelárie bude fungovať inštitút dohodovacieho konania a stály rozhodcovský súd, do kompetencie Kancelárie patrí tiež vedenie registra finančne zvlášť náročných výkonov, ich plánovanie, objednanie, úhrada a s tým súvisiaceho vedenia čakacích listov, atd.. 
Predložený návrh zákona zrovnoprávňuje všetky zdravotné poisťovne tým, že zrušuje zákon č. 280/1998 Z. z. o Spoločnej zdravotnej poisťovni v znení neskorších predpisov a preberá činnosti ktorými bola poverená Všeobecná zdravotná poisťovňa (vedenie registrov, prideľovanie kódov...).
Treba v závere povedať, že predložený návrh zákona predstavuje flexibilné riešenie rozsiahlej problematiky týkajúcej sa celej spoločnosti. Je prvým a nevyhnutným krokom k vytvoreniu legislatívneho rámca pre následné systémové riešenie a odstránenie deficitu finančných zdrojov prostredníctvom obsahových zmien Liečebného poriadku. Kvalitatívnej zmene Liečebného poriadku však musí predchádzať systémová legislatívna zmena v systéme zdravotného poistenia. Rovnováhu zdrojov a potrieb systému zdravotného poistenia je možné komplexne vyriešiť len nadväzujúcimi zmenami Liečebného poriadku, zákona o zdravotnej starostlivosti a súvisiacich cenových predpisov v úzkej náväznosti na chorobnosť občanov SR – nie len z pohľadu ekonomického ale aj medicínskeho a spoločenského. 
Z toho, čo bolo uvedené v predchádzajúcich častiach prirodzene plynie, že predkladaný návrh zákona má dopad na štátny rozpočet - jeho kvantifikácia je uvedená v ďalšom. Nepredpokladáme potrebu ďalších finančných prostriedkov na úhradu doteraz naakumulovaných dlhov zdravotných poisťovní a zdravotníckych zariadení – ich riešenie je v kompetencii a.s. Veriteľ, .
Samotné fungovanie zdravotných poisťovní podľa predkladaného návrhu zákona si nebude vyžadovať žiadne dodatočné náklady, naopak – znížením správneho fondu zdravotných poisťovní zo 4% na 3,8% sa základný fond na úhradu zdravotnej starostlivosti navýši v r. 2005 o cca 140 mil.Sk.
Financovanie Kancelárie pre dohľad a správu činností spoločného záujmu, bude zabezpečené z príspevkov zdravotných poisťovní. Výdavkami zo štátneho rozpočtu budú len iniciačné náklady na spustenie fungovania Kancelárie - tieto dosiahnu asi 80 mil. Sk. Táto suma je potrebná na naštartovanie činnosti Kancelárie v prvom roku, keď bude potrebné vytvoriť technickú a materiálnu bázu pre jej fungovanie. Ďalšia činnosť Kancelárie nezakladá žiadne nároky na štátny rozpočet, lebo bude financovaná z príspevkov zdravotných poisťovní.

Predkladaný návrh zákona napriek mnohým novým, progresívnym prvkom logicky naväzuje na

•	zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 273/1994 Z. z. o zdravotnom poistení, financovaní zdravotného poistenia, o zriadení Všeobecnej zdravotnej poisťovne a o zriaďovaní rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných poisťovní v znení neskorších predpisov
•	zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 280/1998 Z. z. o Spoločnej zdravotnej poisťovni v znení neskorších predpisov,

pričom významne spresňuje definované subjekty a činnosti, zavádza nové prvky do systému zdravotného poistenia a otvára priestor pre ďalší racionálny rozvoj systému.

Predložený návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky.

Doložka zlučiteľnosti
k návrhu zákona
s právom Európskych spoločenstiev a s právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ zákona : Pavol Paška, poslanec Národnej rady Slovenskej republiky

2.	Názov návrhu zákona: Zákon o zdravotnom poistení a zdravotných poisťovniach

3.	Záväzky Slovenskej republiky vo vzťahu k Európskym spoločenstvám a Európskej únii:

Predložený návrh zákona je v súlade
a)	
-	s Čl. 38, 39 a 70 Európskej dohody o pridružení uzatvorenej medzi Európskymi spoločenstvami a ich členským štátmi na strane jednej a Slovenskou republikou na strane druhej, 
-	s Článkom 136 a 149 Zmluvy o Európskej únii v amsterdamskom znení,
-	s Národným programom pre prijatie acquis communitaire 2001 v časti koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia - prijať nový zákon o zdravotnom poistení a vykonávať refundáciu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť v štátoch Európskej únie, 
-	s Bielou knihou - kapitola 4 „sociálne záležitosti“, 
-	Výsledkom bilaterálneho screeningu zo 4. 6. 1999 - kapitola 2 - voľný pohyb osôb - systém plného uplatnenia refundácií nákladov bez možnosti poskytnutia výnimky z acquis ,
b)	so záväzkom Slovenskej republiky v negociačnej pozícii Slovenskej republiky v kapitole 2 - voľný pohyb osôb - koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia
-	vykonávať refundáciu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť v štátoch Európskej únie,
-	zriadiť samostatný (styčný orgán), ktorý bude zabezpečovať centrálny register poistencov, správu osobitného účtu a export vecných dávok.
4.	Problematika návrhu zákona je upravená v právnych predpisoch Európskych spoločenstiev, ktorými sú 
a)	Nariadenie (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín pohybujúcich sa v rámci spoločenstva v znení neskorších predpisov,
b)	Nariadenie Rady (EHS) č. 574/1972, ktorým sa ustanovuje postup na vykonávanie Nariadenia (EHS) č. 1408/71 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a členov ich rodín pohybujúcich sa v rámci spoločenstva.
5.	Stupeň zlučiteľnosti návrhu zákona s právom Európskych spoločenstiev: čiastočný
6.	Gestor: bezpredmetné 
7.	Návrh právneho predpisu sa pripravil bez spolupráce s expertmi Európskej únie

Osobitná časť

PRVÁ ČASŤ - ÚČEL ZÁKONA A VYMEDZENIE ZÁKLADNÝCH POJMOV

K § 1
V súlade s úpravou obsiahnutou v návrhu zákona sa vymedzuje predmet úpravy. 

K § 2:
V záujme jednotnosti a prehľadnosti sa vymedzujú základné pojmy, ktoré dosiaľ zákon nevymedzoval alebo sa vymedzovali ako súčasť riešenia problému priamo v konkrétnom ustanovení.

DRUHÁ ČASŤ - ZDRAVOTNÉ POISTENIE

K § 3
Vymedzuje sa pojem a súčasne druhy zdravotného poistenia, ktorými sú povinné verejné zdravotné poistenie a nepovinné - individuálne zdravotné poistenie.  
Na základe verejného zdravotného poistenia, ktoré je povinné (návrh zákona vymedzuje taxatívne okruh poistencov verejného zdravotného poistenia), sa zabezpečuje poistencom verejného zdravotného poistenia právo na úhradu zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti.
Verejné zdravotné poistenie budú vykonávať zdravotné poisťovne.Verejné zdravotné poistenie na rozdiel od individuálneho zdravotného poistenia vychádza z princípu solidarity. 
Nepovinné - individuálne zdravotné poistenie je dobrovoľným poistením, ktoré vzniká na základe zmluvného vzťahu. Rozsah úhrady nákladov zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti je určený zmluvou uzavretou medzi ktoroukoľvek osobou (môže a nemusí byť poistencom verejného zdravotného poistenia)  a poisťovňou vykonávajúcou individuálne zdravotné poistenie.

K § 4
Návrh zákona taxatívne vymedzuje okruh osôb, ktoré sú poistencami verejného zdravotného poistenia. V zmysle navrhovanej právnej úpravy sú verejne zdravotne poistení všetky fyzické osoby, ktoré majú trvalý pobyt na území Slovenskej republiky, s výnimkou osôb taxatívne vymenovaných. Verejne zdravotne poistené sú aj osoby, ktoré nemajú na území Slovenskej republiky trvalý pobyt, avšak taxatívne uvedené skutočnosti v návrhu zákona sú takého významu, že odôvodňujú ich účasť na verejnom zdravotnom poistení.

K § 5
	Vymedzujú sa základné podmienky výkonu zdravotného poistenia

K § 6 a § 7
	S osobným rozsahom verejného zdravotného poistenia úzko súvisia právne skutočnosti rozhodujúce pre vznik a zánik verejného zdravotného poistenia. Ustanovenie týchto právnych skutočností má význam z hľadiska vymedzenia doby trvania účasti poistencov na verejnom zdravotnom poistení a s ňou súvisiacimi právami a povinnosťami (napríklad právo poistenca na úhradu zdravotnej starostlivosti vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok  a služieb spojených s poskytovaním zdravotnej starostlivosti, povinnosť poistenca platiť poistné).

K § 8
Podanie prihlášky na verejné zdravotné poistenie je základnou povinnosťou poistenca verejného zdravotného poistenia. Podaním prihlášky v zdravotnej poisťovni a jej potvrdením vzniká právny vzťah medzi poistencom a zdravotnou poisťovňou, ktorá bude vykonávať jeho verejné zdravotné poistenie (príslušnou zdravotnou poisťovňou poistenca). Skutočný výkon práv a povinností poistenca je možný len na základe jeho „príslušnosti“ k zdravotnej poisťovni.
Vzhľadom na význam podania prihlášky v návrhu zákona sa taxatívne vymedzujú aj iné osoby (ako poistenci), ktoré majú povinnosť podať prihlášku na verejné zdravotné poistenie za poistencov,  ktorí nemajú spôsobilosť na právne úkony a za maloletých v záujme zabezpečenia ich práva na úhradu zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti na základe verejného zdravotného poistenia. 
V súvislosti so vznikom zdravotného poistenia návrh zákona rieši aj otázku príslušnej zdravotnej poisťovne, t.j. zdravotnej poisťovne, ktorá je príslušná na vykonávanie verejného zdravotného poistenia poistenca, a to osobitne u detí po ich narodení vzhľadom na odlišný spôsob vzniku verejného zdravotného poistenia u tejto skupiny osôb. V záujme zabezpečenia práva dieťaťa na úhradu zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti od okamihu narodenia sa ustanovuje príslušná zdravotná poisťovňa dieťaťa zo zákona.
U narodených detí  sa ustanovuje zákonná lehota (60 dní) na podanie prihlášky (príslušná zdravotná poisťovňa dieťaťa, ktorá je ustanovená zo zákona, je  len dočasne príslušnou na vykonávanie verejného zdravotného poistenia dieťaťa). Navrhovaná právna úprava umožňuje podanie prihlášky v ktorejkoľvek zdravotnej poisťovni oprávnenej na vykonávanie verejného zdravotného poistenia a nevylučuje ani podanie prihlášky v zdravotnej poisťovni, ktorá je príslušnou zdravotnou poisťovňou dieťaťa po jeho narodení zo zákona (právo na výber zdravotnej poisťovne).
Zdravotné poisťovne majú zo zákona povinnosť potvrdiť prihlášku každému poistencovi, ktorý prihlášku podá. Zdravotná poisťovňa nesmie odmietnuť potvrdenie prihlášky, tým je zamedzené možnosti vyberať si medzi potenciálnymi poistencami tých z lepšími rizikami (tzv. zbieranie smotany).

K § 9
V návrhu zákona sa ustanovujú oznamovacie povinnosti k vzniku zdravotného poistenia a podmienky prípadne zodpovednosť za splnenie tejto povinnosti.

K § 10
V návrhu zákona sa zakotvuje právo poistenca na výber zdravotnej poisťovne, t.j. poistenci sa môžu slobodne rozhodnúť, ktorá zdravotná poisťovňa bude vykonávať ich verejné zdravotné poistenie. Vzhľadom na špecifiká výkonu činnosti taxatívne vymedzeného okruhu poistencov návrh zákona umožňuje obmedzenie ich práva výberu zdravotnej poisťovne služobným orgánom alebo služobným úradom.
Poistenec má právo na zmenu zdravotnej poisťovne. Zmena zdravotnej poisťovne je vylúčená u taxatívne vymedzeného okruhu osôb, ak im služobný úrad alebo služobný orgán určil zdravotnú poisťovňu.
 Zmena zdravotnej poisťovne sa uskutoční podaním prihlášky v inej zdravotnej poisťovni a môže sa uskutočniť len v dvoch termínoch v roku - k 1. januáru alebo 1. júlu. 

K § 11 a § 12
Definuje sa rozsah práv poistencov na úhradu zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti na základe verejného zdravotného poistenia doma i v cudzine. 
Úhrada nákladov zdravotnej starostlivosti poskytnutej v cudzine je riešená v závislosti od toho, či ide o neodkladné poskytnutie zdravotnej starostlivosti alebo liečenie v cudzine na základe vyslania poistenca na takéto liečenie príslušnou zdravotnou poisťovňou.

TRETIA ČASŤ - POISTNÉ

K § 13 až § 16
So skutočnosťami rozhodujúcimi pre vznik verejného zdravotného poistenia je spojená aj povinnosť platiť poistné na verejné zdravotné poistenie. V zákone sa taxatívne vymedzujú plátcovia poistného. 
	Ustanovuje sa sadzba poistného na verejné zdravotné poistenie pre jednotlivých platiteľov poistného percentuálnym podielom z vymeriavacieho základu. 
	Vymeriavací základ na určenie poistného na verejné zdravotné poistenie nadväzuje na novú úpravu zákona o dani z príjmov a zákona o sociálnom poistení. Oproti súčasnej právnej úprave sa širšie vymedzuje vymeriavací základ zamestnancov, samostatne zárobkovo činných osôb a ďalších platiteľov poistného. 
Ustanovuje sa minimálny a maximálny vymeriavací základ. Pokiaľ minimálny vymeriavací základ je naviazaný na minimálnu mzdu, maximálny vymeriavací základ vychádza z priemernej mesačnej mzdy zamestnanca v hospodárstve Slovenskej republiky zistenej Štatistickým úradom Slovenskej republiky za predchádzajúci kalendárny rok. 
Navrhovaná úprava nadväzuje na rozhodujúce obdobie, pričom rozhodujúce obdobie na určenie vymeriavacieho základu sa ustanovuje s prihliadnutím na špecifiká jednotlivých platiteľov poistného.
Zmenou oproti súčasnému stavu je stanovenie vymeriavacieho základu pre štát vo výške 12-násobku priemernej mesačnej mzdy za kalendárny rok, ktorý 2 roky predchádza kalendárnemu roku, v ktorom štát platí poistné. Cieľom tejto zmeny je zabezpečiť zhodnocovanie poistného plateného štátom v závislosti od výkonnosti ekonomiky.

K § 17 až 18
Ustanovuje sa povinnosť platiť poistné, pričom sa špecifikujú aj spôsoby platenia poistného a deň platby poistného v súlade so súčasnou právnou úpravou.
Oproti súčasnej právnej úprave sa zavádza nový inštitút platenia preddavkov na poistné na verejné zdravotné poistenie. Výška preddavkov na poistné vychádza zo sadzby poistného a  vymeriavacieho základu v premietnutí na kalendárny mesiac. Ustanovuje sa aj najnižšia výška preddavku na poistné a najvyššia výška preddavku na poistné. Za zamestnanca vypočítava a odvádza poistné na verejné zdravotné poistenie zamestnávateľ.
Poistné na verejné zdravotné poistenie za štát odvádza Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky. 

K § 19 až § 20
	Ustanovuje sa splatnosť preddavkov na poistné na verejné zdravotné poistenie podľa jednotlivých kategórií platiteľov poistného. Preddavky na poistné, ktoré platí štát, poukazuje Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky v príslušnom kalendárnom mesiaci na účet Kancelárie na základe údajov o počte poistencov predložených Kanceláriou podľa Centrálneho registra poistencov. Navrhovanou právnou úpravou sa sleduje rovnoprávne postavenie zdravotných poisťovní pri vykonávaní verejného zdravotného poistenia poistencov, za ktorých platí poistné štát. 
Zdravotné poisťovne majú zo zákona povinnosť zabezpečovať zdravotnú starostlivosť pre svojich poistencov. Zabezpečovanie zdravotnej starostlivosti by bolo vážne ohrozené, keby platitelia poisteného neodvádzali poistné riadne a včas. Z uvedených dôvodov, ak platiteľ poistného neodvedie poistné na verejné zdravotné poistenie riadne a včas, príslušná zdravotná poisťovňa môže uplatniť nárok na poistné voči platiteľovi, naviac sa ustanovuje oprávnenie zdravotnej poisťovne uplatniť si okrem nároku na poistné aj nárok na úrok z omeškania pri porušení povinnosti platiteľa poistného riadne a včas platiť preddavky na poistné. Zákon ustanovuje aj spôsob výpočtu úroku z omeškania. 

K § 21
	V nadväznosti na inštitút platenia preddavkov poistného na verejné zdravotné poistenie sa zavádza inštitút ročného zúčtovania poistného. Vzhľadom na úzku spätosť s podávaním daňových priznaní, ustanovuje sa lehota na podanie ročného zúčtovania poistného v súlade s lehotami ustanovenými na podanie daňového priznania podľa novej úpravy o dani z príjmov.
	Za zamestnanca odvádza poistné zamestnávateľ, preto sa navrhuje, aby aj ročné zúčtovanie vykonal za zamestnanca zamestnávateľ. Povinnosť zamestnávateľa vykonať ročné zúčtovanie vyplýva zo zákona, preto sa ustanovujú podmienky na vykonanie ročného zúčtovania - zamestnanec je povinný predložiť potrebné doklady na vykonanie ročného zúčtovania, ak požiada zamestnávateľa o vykonanie ročného zúčtovania. Taxatívne sa vymedzujú aj prípady, v ktorých je zamestnanec povinný vykonať ročné zúčtovanie sám.
	Ustanovujú sa aj spôsob výpočtu na určenie nedoplatku, resp. preplatku poistného a lehoty na odvedenie nedoplatku poistného platiteľom poistného a vrátenie preplatku poistného príslušnou zdravotnou poisťovňou.
	Povinnosť vykonať ročné zúčtovanie poistného sa vzťahuje aj na Kanceláriu - a to pokiaľ ide o ročné zúčtovanie poistného plateného štátom; ročné zúčtovanie je povinná podať Ministerstvu zdravotníctva Slovenskej republiky.
	
K § 22 až § 24
Ustanovuje sa povinnosť platiteľa poistného vykázať príslušnej zdravotnej poisťovni poistné za príslušný kalendárny mesiac a rok. 
Navrhovanou právnou úpravou sa umožňuje zdravotnej poisťovni vyžiadať si doklady od platiteľa poistného, prípadne aj od daňového orgánu, na výpočet ročného zúčtovania poistného. 
V prípade vzniku preplatku na poistnom na základné poistenie je príslušná zdravotná poisťovňa v ustanovenej lehote povinná tento preplatok vrátiť. Ak má však voči platiteľovi poistného pohľadávku umožňuje sa jej po dohode medzi platiteľom poistného tento preplatok na poistnom použiť na zápočet pohľadávky príslušnej zdravotnej poisťovne alebo na úhradu budúceho poistného. Právo na vrátenie poistného na základné poistenie má aj zamestnávateľ a zamestnanec, ak sa poistné zaplatilo z vyššieho vymeriavacieho základu ako zo sedemnásobku minimálnej mzdy.
Upravuje sa premlčanie poistného na základné poistenie a premlčacia lehota na vymáhanie práva vymáhať poistné na tri roky. Ponecháva sa nepremlčateľnosť práva v prípade nesplnenia oznamovacej povinnosti.
.

K § 25 
Ustanovuje sa možnosť zdravotnej poisťovne predpísať platiteľovi poistného prirážku k poistnému za presne definovaných podmienok, zároveň sa taxatívne ukladá orgánom štátnej správy na úseku ochrany zdravia ľudí a inšpektorátom práce oznamovacia povinnosť voči Kancelárii o uložených pokutách a sankciách voči zamestnávateľom a ich dôvodoch.

K § 26 až § 29
Predpokladom spoľahlivého fungovanie verejného zdravotného poistenia je aj riadne a včasné plnenie povinností platiteľa poistného. 
Z uvedených dôvodov sa ustanovujú platiteľom poistného – zamestnávateľovi a samostatne zárobkovo činnej osobe povinnosti na zabezpečenie funkčnosti systému verejného zdravotného poistenia.
Ustanovujú sa sankcie za porušenie alebo nesplnenie povinností platiteľa poistného, poistenca a právnickej osoby a fyzickej osoby, taxatívne sa určujú poplatky z omeškania platieb poistného a ako krajná možnosť aj udelenie pokút. Samostatne je riešené sankcionovanie za nesplnenie oznamovacej povinnosti. Zákon spresňuje lehoty na uplatnenie nárokov.

ŠTVRTÁ ČASŤ - PRÁVA A POVINNOSTI POISTENCOV A PLATITEĽOV POISTNÉHO

K § 30 až § 32
	Ustanovujú sa práva a povinnosti poistencov verejného zdravotného poistenia a platiteľov poistného. Práva poistenca vyplývajú z jeho účasti na verejnom zdravotnom poistení, ktorú realizuje prostredníctvom svojej príslušnej zdravotnej poisťovni. Ustanovenia o právach a povinnostiach poistenca odrážajú vzťah poistenec – príslušná zdravotná poisťovňa, t.j. poisťovňa vykonávajúca verejné zdravotné poistenie poistenca.
Najdôležitejším právom, ktoré poistencovi z návrhu zákona vyplýva, je právo na úhradu nákladov za poskytnutú zdravotnú starostlivosť (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti.
Dôležitým právom poistenca je aj právo na úhradu vynaložených nákladov spojených s poskytnutím neodkladnej zdravotnej starostlivosti v zdravotníckych zariadeniach, ktoré nie sú v zmluvnom vzťahu so zdravotnou poisťovňou, ktorá vykonáva jeho verejné zdravotné poistenie a právo podieľať sa na kontrole poskytnutej zdravotnej starostlivosti. 
	Účasť na verejnom zdravotnom poistení predpokladá nielen práva, ale aj povinnosti poistenca, ktoré sú taxatívne vymenované.

PIATA ČASŤ - ORGANIZÁCIA ZDRAVOTNÉHO POISTENIA

K § 33 až § 43
Ustanovuje sa, že základné poistenie vykonávajú všetky doposiaľ zriadené zdravotné poisťovne, t. j. Všeobecná zdravotná poisťovňa, Spoločná zdravotná poisťovňa, Chemická zdravotná poisťovňa Apollo, Združená zdravotná poisťovňa Sidéria-Istota a Vzájomná zdravotná poisťovňa Dôvera. Základné poistenie môžu vykonávať aj iné zdravotné poisťovne zriadené podľa tohto zákona, ak splnia ustanovené podmienky.
Všeobecná zdravotná poisťovňa a Spoločná zdravotná poisťovňa sa definujú ako verejnoprávne inštitúcie, ostatné poisťovne sú právnické osoby, ktoré sa zapisujú do obchodného registra a štát sa môže podieľať na zabezpečení ich platobnej schopnosti.
Spoločná poisťovňa je zdravotná poisťovňa, preto nie je dôvod riešiť jej postavenie inak ako ostatných zdravotných poisťovní a v osobitnom právnom predpise. Pre jej existenciu sa zachováva odchýlka uvedená v osobitnom právnom predpise, t. j. povinné vykonávanie zdravotného poistenia pre ustanovené skupiny poistencov. 
Sprísňujú sa podmienky pre zriadenie novej zdravotnej poisťovne. 
Ustanovuje sa, že zriaďovateľom rezortnej poisťovne môže byť len bezúhonná osoba. Bezúhonnosť sa definuje na účely tohto zákona.

K § 44:
Podrobne sa upravuje postup zrušenia a zániku zdravotnej poisťovne, aby sa zamedzilo problémom, ktoré sa už vyskytli pri likvidácii. Fáza likvidácie sa v plnom rozsahu ponecháva na likvidátora, ktorého menuje a odvoláva minister zdravotníctva. 
Zabezpečuje sa kontinuita prechodu poistencov do novej zdravotnej poisťovne a financovanie zdravotníckych zariadení. Definuje sa spôsob prechodu poistencov, pohľadávok a záväzkov do novej zdravotnej poisťovne a definícia majetku a záväzkov, ktoré ostanú v zrušenej rezortnej poisťovni ako predmet likvidácie.
Majetok zrušenej zdravotnej poisťovne slúži na úplné alebo pomerné uspokojenie ostatných záväzkov voči veriteľom; ak nepostačuje, záväzky sa uhrádzajú zo zdrojov štátneho rozpočtu alebo z iných účelovo určených zdrojov.

K § 45 až § 52:
Ustanovuje sa, že zdravotná poisťovňa vykonáva svoju činnosť samosprávnymi orgánmi a výkonnými orgánmi.
Samosprávnymi orgánmi sú správna rada a dozorná rada, pre ktoré sa ustanovujú pravidlá ich fungovania. Dôležitosť kontroly využívania verejných financií sa premieta do verejného hlasovania samosprávnych orgánov. 
V zložení samosprávnych orgánov sa zachováva doterajšie tripartitné fungovanie zástupcov štátu, zástupcov poistencov a zástupcov zamestnávateľov.
Ustanovuje sa v súlade so zásadou používanou v Európskej únii, že zástupcovia štátu v samosprávnom orgáne musia byť poistencami príslušnej zdravotnej poisťovne.
Upravuje sa zánik členstva v samosprávnom orgáne rozšírením dôvodov zániku. Rozširuje sa rozsah rozhodovacích oprávnení dozornej rady  o kontrolu dodržiavania tohto zákona a iných všeobecne záväzných právnych predpisov správnou radou.
V prípade výkonných orgánov sa zachováva ich doterajšia organizačná štruktúra na čele s generálnym riaditeľom zdravotnej poisťovne (v prípade všeobecnej poisťovne bol dosiaľ na čele riaditeľ) a riaditeľom pobočky zdravotnej poisťovne.
Ustanovuje sa povinnosť správnej rady odvolať generálneho riaditeľa okrem doterajších dôvodov aj v prípade porušovania povinností alebo zákazov ustanovených týmto zákonom alebo inými všeobecne záväznými právnymi predpismi.
Generálny riaditeľ nie je povinný vykonať rozhodnutia správnej rady, ktoré sú v rozpore s týmto zákonom a inými všeobecne záväznými právnymi predpismi.
Rozširuje sa možnosť vykonávať náhradný výkon oprávnení správnej rady na všetky zdravotné poisťovne. Náhradný výkon oprávnení správnej rady vykonáva ministerstvo zdravotníctva.

ŠIESTA ČASŤ - HOSPODÁRENIE A FINANCOVANIE ZDRAVOTNÝCH POISŤOVNÍ

K § 53 až § 54:
Vymedzujú sa pravidlá hospodárenia a financovania zdravotnej poisťovne, pričom sa taxatívne definujú príjmy a výdaje zdravotných poisťovní

K § 54 až § 60:
Novým spôsobom je riešená otázka zostavenia poistného fondu. Zachováva sa fondové hospodárenie zdravotných poisťovní, avšak so zásadnou zmenou v tom, že z doterajších fondov sa rušia účelový fond a rezervný fond – ktorých tvorba a použitie sa doterajšou praxou neosvedčili. Naopak, popri základnom a správnom fonde sú vytvárané sú vytvárané dva nové fondy:
•	fond plnenia záväzkov vo vzťahu k členským štátom,
•	fond na úhradu zvlášť finančne náročných výkonov,
tvorbou ktorých návrh zákona pružne reaguje na akútne problémy systému.
Vytvorenie fondu plnenia záväzkov vo vzťahu k členským štátom je praktickou aplikáciou plnenia povinností Slovenska ako členského štátu EÚ.
Vytvorenie fondu na úhradu zvlášť finančne náročných výkonov je dôležité systémové opatrenie smerujúce k zabezpečeniu vyrovnanej bilancie zdravotného systému a k transparentnosti poskytovania takejto starostlivosti.
Zákon taxatívne určuje z čoho a v akej výške sa fondy tvoria, na čo sa používajú a ako sa s nimi hospodári.
Správny fond zdravotných poisťovní sa znižuje z doterajších 4% na 3,8% a naviac sa ustanovuje povinnosť zdravotnej poisťovne zo správneho fondu financovať činnosť Kancelárie. 
Takto koncipovaným návrhom sa finančné toky sprehľadňujú svojou adresnosťou a zároveň sa znížením správneho fondu navyšujú prostriedky na úhradu zdravotnej starostlivosti

K § 61:
Vzhľadom na dlhodobé zadĺženie systému a potreby zachovania jeho funkčnosti, sa zachováva z doterajšej právnej úpravy vylúčenie z exekúcií a z výkonu rozhodnutia. Toto nesystémové opatrenie má len dočasnú účinnosť a aj prijatie tohto zákona prispeje k jeho zrušeniu v horizonte cca dvoch rokov.

K § 62:
Návrh zákona umožňuje zdravotným poisťovniam uplatňovať si v špecifických prípadoch náhradu vynaložených nákladov na poskytnutú zdravotnú starostlivosť. V tejto súvislosti sa ukladajú aj povinnosti zdravotníckym zariadeniam a súčinnosť súdov a orgánov štátnej správy.

SIEDMA ČASŤ - ŠTÁTNY DOZOR A KONTROLNÁ ČINNOSŤ

K § 63:
Vymedzuje sa pôsobnosť orgánov štátneho dozoru ministerstva zdravotníctva a ministerstva financií v systéme povinného zdravotného poistenia ako dôležitého kontrolného mechanizmu nad zdravotnými poisťovňami. 
Ustanovujú sa opatrenia ktoré môže ministerstvo zdravotníctva a ministerstvo financií uplatniť voči zdravotnej poisťovni za porušenie alebo nesplnenie povinností ustanovených týmto zákonom.

K § 64 až § 70:
	Zdravotná poisťovňa je povinná dbať na účelné, efektívne a hospodárne vynakladanie prostriedkov verejného zdravotného poistenia a vykonávať svoju činnosť tak, aby zabezpečila svojim poistencom potrebnú zdravotnú starostlivosť a služby súvisiace s poskytovaním zdravotnej starostlivosti Uvedenej povinnosti zodpovedá aj právo kontroly zdravotnej poisťovne vo vzťahu k poskytovateľom zdravotnej starostlivosti a poskytovateľom služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti
Návrh zákona vo všetkých súvislostiach určuje výkon kontrolnej činnosti zo strany zdravotných poisťovní. V tejto súvislosti určuje práva a povinnosti revízneho lekára, kontrolného pracovníka, kontrolovaného subjektu a určuje aj povinnosti na vedenie dokumentácie potrebnej na výkon kontrolnej činnosti. 

ÔSMA ČASŤ - NEPOVINNÉ ZDRAVOTNÉ POISTENIE

K § 71 až § 81:
Návrh zákona upravuje nepovinné zdravotné poistenie ktoré je osobitným druhom zdravotného poistenia. Od verejného zdravotného poistenia sa líši tým, že nie je povinným zdravotným potením, že nie je založené na princípe solidarity, ako aj tým, že obsah a rozsah poskytovanej zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) je výlučne závislý od poistných produktov a dohody zmluvných strán. Nepovinné zdravotné poistenie má umožniť rozšíriť úhradu poskytnutej zdravotnej starostlivosti (vrátane liekov a zdravotníckych pomôcok) a služieb súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti nad rozsah ustanovený osobitnými predpismi (zák. NR SR č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov a zákon NR SR č. 98/1995 Z. z. o Liečebnom poriadku v znení neskorších predpisov).
Návrh zákona sa osobitne zaoberá správou finančných prostriedkov, povinnou tvorbou rezerv v predpísanej štruktúre, ale aj spôsobom umiestnenia prostriedkov rezerv nepovinného zdravotného poistenia.

DEVIATA ČASŤ POHĽADÁVKY A UPLATŇOVANIE NÁROKOV VOČI PLATITEĽOM POISTNÉHO V KONKURZE A VO VYROVNANÍ

K § 82 až § 86
V návrhu zákona je na základe doterajších skúseností osobitne rozpracovaná problematika pohľadávok, ich uplatňovania, možného postúpenia, odpísania či započítania, s taxatívnym vymedzením podmienok a povinností.

DESIATA ČASŤ - KANCELÁRIA PRE DOHĽAD A SPRÁVU ČINNOSTÍ SPOLOČNÉHO ZÁUJMU

K § 87 až § 113
Navrhuje sa zriadiť Kancelária pre dohľad a správu činností spoločného záujmu, ktorej sa zveruje vykonávanie taxatívne určených spoločných činností zdravotných poisťovní a dohľad nad zdravotnými poisťovňami, verejným zdravotným poistením a nad poskytovaním zdravotnej starostlivosti.
Kancelária sa zriadi zákonom ako nezávislá inštitúcia sui generis, pričom jej poslaním je
•	udržiavanie finančnej a cenovej stability v oblasti poskytovania zdravotníckych služieb (kontrolná a regulačná funkcia)
•	výkon spoločných činností zdravotných poisťovní vyplývajúcich zo zdravotného poistenia (integračná funkcia)
•	plnenie medzinárodných záväzkov v oblasti poskytovania a úhrady zdravotnej starostlivosti (styčná funkcia)
Zákon taxatívne určuje pomerne široký rozsah činnosti Kancelárie, systémovo rieši doterajšie anomálie, deficity a nerovnosť postavenia zdravotných poisťovní, preberá funkcie a činnosti vykonávané nesystémovo dislokované a integruje ich.
Kancelária svoju činnosť vykonáva prostredníctvom samosprávnych a výkonných orgánov pričom zákon vymedzuje ich kompetencie, práva, povinnosti a podmienky výkonu
Vykonávanie verejného zdravotného poistenia bezprostredne súvisí aj s poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Vzhľadom na uvedené sa zveruje do pôsobnosti Kancelárie okrem dohľadu nad zdravotnými poisťovňami aj dohľad nad poskytovaním zdravotnej starostlivosti. Zákon v samostatných paragrafoch rieši podmienky výkonu dohľadu, cez obsah protokolu, až po možné opatrenia, ktorými sú okrem sankcií aj nariadenie na vypracovanie ozdravného plánu, alebo odporúžanie nútenej správy ktoré Kancelária predkladá ministerstvu zdravotníctva.
Kancelária plní celý rad vymedzených úloh vo vzťahu k Európskej únii, ktorá vyžaduje, aby tieto úlohy plnil jeden styčný orgán. Nie je možné, aby tieto úlohy plnili zdravotné poisťovne jednotlivo. Ide predovšetkým o zabezpečenie refundácie nákladov za zdravotnú starostlivosť v cudzine pri náhlom ochorení, úraze alebo život ohrozujúcom stave poistenca v členskom štáte. 
Kancelária bude styčným orgánom aj pre zdravotnícke zariadenia v Slovenskej republike, ktoré poskytnú zdravotnú starostlivosť osobe poistenej v príslušnej inštitúcii v členskom štáte a pre ktoré bude v ich mene požadovať od príslušnej inštitúcie v členskom štáte úhradu nákladov (refundáciu) za takto poskytnutú zdravotnú starostlivosť. Kancelária však nebude plniť túto úlohu pre zdravotnícke zariadenia, ktoré poskytli zdravotnú starostlivosť osobe, ktorá nie je poistená v členskom štáte. Túto úlohu musia zdravotnícke zariadenia naďalej plniť samé.
Na kanceláriu ako nezávislú inštitúciu sa presúva aj vedenie registrov, vrátane centrálneho registra poistencov a funkcia správcu účtu prerozdeľovania, čím sa odstraňuje nerovnosť v postavení poisťovní a aj pochybnosti o prerozdeľovaní poistného na povinné zdravotné poistenie Všeobecnou zdravotnou poisťovňou.
Na kanceláriu sa presúva správa účtu prerozdeľovania poistného na povinné zdravotné poistenie. 
Ustanovuje sa povinnosť kancelárie zostavovať súhrnnú správu z poistných rozpočtov povinného zdravotného poistenia zdravotných poisťovní  a súhrnnú správu zo správ o hospodárení  zdravotných poisťovní a predkladať ich Národnej rade SR, ším sa zabezpečí trvalý „dohľad parlamentu“ nad vývojom situácie v zdravotnom systéme. Súhrnný rozpočet by mal obsahovať nielen objektivizáciu celkových zdrojov v systéme povinného zdravotného poistenia, ale najmä strategické rozhodnutie o rozmiestení týchto  finančných zdrojov do jednotlivých sektorov poskytovanej zdravotnej starostlivosti v súlade so sektorovým členením a všeobecne záväzným právnym predpisom vydaným na základe záverov dohodovacieho konania, ktoré je obzvlášť nutné pri chronickom nedostatku zdrojov limitovaných sadzbami poistného na základné poistenie a na nepovinné poistenie. Vytvára sa priestor pre zostavenie súhrnnej správy z poistných rozpočtov nielen na základe poistných rozpočtov zdravotných poisťovní, ale aj na základe objektivizovaných podkladov od zdravotníckych zariadení. 
Ustanovuje sa povinnosť kancelárie byť gestorom dohodovacieho konania ako nového inštitútu, výsledkom ktorého je príprava návrhu cien jednotlivých sektorov zdravotnej starostlivosti ako podklad pre vydanie cenového výmeru a určenie úhrad za jednotlivé sektory zdravotnej starostlivosti v súlade so sektorovým financovaním (financovanie zdravotnej starostlivosti podľa jednotlivých sektorov). Prax potvrdila potrebu zriadenia inštitútu dohodovacieho konania, pretože v systéme permanentného nedostatku finančných zdrojov a v podmienkach regulácie zdravotnej starostlivosti vzniká veľa trecích plôch, ktoré je možné riešiť iba dohodou zainteresovaných subjektov, ktorými sú na jednej strane zdravotné poisťovne a na druhej strane zdravotnícke zariadenia. 
Účastníkmi dohodovacieho konania s rozhodujúcim hlasom sú len zdravotné poisťovne, kancelária a zástupcovia zdravotníckych zariadení a distribútorov liekov.Úprava podrobností dohodovacieho konania sa ponecháva na rokovací poriadok, ktorý vydá kancelária.
Ustanovuje sa povinnosť kancelárie byť gestorom stáleho rozhodcovského súdu ako nového inštitútu na rozhodovanie o majetkových sporoch medzi účastníkmi zdravotného systému.

JEDENÁSTA ČASŤ - SPOLOČNÉ USTANOVENIA

K § 114

Pri prevádzkovaní informačného systému sa zdôrazňuje jeho vzájomná kompatibilita medzi zdravotnými poisťovňami, kanceláriou, ministerstvom zdravotníctva a zdravotníckymi zariadeniami. Účelom je dosiahnuť v celom systéme povinného zdravotného poistenia také vykazovanie údajov, aby pri ich hodnotení bolo možné získať jednotné údaje na účely ich spracovania a využitia v systéme povinného zdravotného poistenia.
Vytvára sa priestor pre zavedenie elektronickej identifikácie poistenca a poskytovania zdravotnej starostlivosti (čipová karta).

K § 115
Ustanovuje sa povinnosť zdravotných poisťovní zverejňovať zoznam dlžníkov na zdravotnom poistení

DVANÁSTA ČASŤ - PRECHODNÉ A ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

K § 116
	Zrušujú sa zákony Národnej rady Slovenskej republiky 
•	č. 273/1994 Z.z.  o zdravotnom poistení, financovaní zdravotného poistenia,  o zriadení Všeobecnej zdravotnej poisťovne a o zriaďovaní rezortných, odvetvových, podnikových a občianskych zdravotných  poisťovní v znení neskorčích predpisov a zákon
•	č. 280/1997 Z.z. o Spoločnej zdravotnej poisťovni v znení neskorších predpisov
Dátum účinnosti sa navrhuje vzhľadom na predpokladanú dĺžku legislatívneho procesu.