Správa 

o prerokovaní Druhej, tretej a štvrtej periodickej správy Slovenskej republiky k Dohovoru o odstránení   všetkých foriem diskriminácie  žien (CEDAW) vo Výbore pre odstránenie diskriminácie  žien a o Záverečných zisteniach Výboru pre odstránenie diskriminácie žien

Dohovor o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (CEDAW; ďalej iba „dohovor“), publikovaný v Zbierke zákonov pod č. 62/1987 Zb., nadobudol platnosť 3. septembra 1981. Slovenská republika je v dôsledku sukcesie zmluvnou stranou dohovoru od 1. januára 1993. Slovenská republika predložila v zhode s čl. 20 uvedeného dohovoru  na prerokovanie Výboru pre odstránenie diskriminácie žien svoju Druhú a tretiu a štvrtú periodickú správu k Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien.  
Výbor pre odstránenie diskriminácie žien (ďalej iba „výbor“) vznikol v roku 1982 na základe článku 17 Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (ďalej iba „dohovor“). Tvorí ho 23 expertov, odborníkov v otázkach diskriminácie žien, ktorí sú volení zmluvnými stranami dohovoru. Zvolení odborníci sú pri výkone svojej funkcie nezávislí. Členovia výboru sú volení na štyri roky. Mandát výboru je veľmi špecifický: dohliada na pokrok, ktorý sa dosiahol v oblasti rodovej rovnosti v zmluvných štátoch od ratifikácie alebo pristúpenia k dohovoru a monitoruje implementáciu národných opatrení prijatých s cieľom plnenia záväzkov vyplývajúcich z ratifikácie dohovoru. Článok 24 dohovoru zaväzuje zmluvné štáty prijať na národnej úrovni všetky nevyhnutné opatrenia, zamerané na dosiahnutie plnej realizácie práv ustanovených dohovorom. Výbor na svojich zasadnutiach, ktoré sa uskutočňujú dvakrát do roka, posudzuje periodické správy o prijatých opatreniach predložené zmluvnými štátmi.
	Druhú, tretiu a štvrtú periodickú správu Slovenskej republiky k Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien (ďalej ako „správa“) vypracovalo Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny SR a Ministerstvo zahraničných vecí SR v spolupráci s vecne príslušnými rezortmi v súlade so všeobecnými odporúčaniami výboru a s konkrétnymi odporúčaniami zo záverečného komentára výboru, ktoré boli prijaté dňa 30. júna 1998 po posúdení východiskovej správy Slovenskej republiky. Správa obsahovala informácie o legislatívnych, súdnych, administratívnych a iných opatreniach, ktoré boli prijaté s cieľom uvedenia ustanovení dohovoru do života, ako aj o pokroku, ktorý sa v tomto smere dosiahol, a to za obdobie od prerokovania východiskovej správy v júni 1998 do roku 2006. 	 
	Vláda SR správu schválila dňa 18. októbra 2006 uznesením č. 870/2006. V októbri 2007 výbor zaslal SR doplňujúce otázky, na ktoré Ministerstvo zahraničných vecí SR odpovedalo v decembri 2007.
Na základe  článku 22 dohovoru výbor prerokuje vždy pred prezentáciou vládnej správy tzv. tieňovú správu, ktorá predstavuje pohľad mimovládneho sektora na  predmetnú problematiku. Túto správu za slovenské mimovládne organizácie vypracovali: Aliancia žien Slovenska, Centrum pre práva na bývanie a vysťahovanie, EsFem, Fenestra, Kultúrne združenie Rómov Slovenska, Možnosť voľby, Nadácia Milana Šimečku a Poradňa pre občianske a ľudské práva. Správa bola pred výborom prezentovaná v New Yorku zástupkyňami slovenských mimovládnych organizácií dňa 7. 7. 2008.
Prerokovanie vládnej správy pred výborom sa uskutočnilo dňa 14. 7. 2008 v sídle OSN v New Yorku. Prerokovania sa zúčastnila delegácia SR, vedená štátnou tajomníčkou MZV SR Dianou Štrofovou, ktorej členmi boli zástupcovia rezortov, ktorých sa obsah správy v rámci kompetencií rezortov najviac dotýkal. Delegácia bola menovaná na základe návrhov zainteresovaných ministerstiev, počas prerokovania správy boli teda prítomní rezortní experti, ktorí výboru podali doplňujúce informácie o opatreniach smerujúcich k efektívnej implementácii ustanovení dohovoru.
Delegácia SR viedla s členkami výboru otvorený a konštruktívny dialóg, zodpovedala na položené otázky, informovala o súvisiacej legislatíve SR zabraňujúcej diskriminácii žien a podala doplňujúce vysvetlenia. Väčšina členiek výboru vo svojich vystúpeniach hodnotila SR ako krajinu, ktorá v procese demokratizácie musí venovať náležitú pozornosť postaveniu žien a zabráneniu ich diskriminácii, a to ako v rovine právnych garancií, tak aj v rovine faktických opatrení.
Konštatovania a otázky členov výboru sa týkali predovšetkým:
-	údajných násilných sterilizácií rómskych žien
-	pozornosti, aká sa v SR venuje špecifickým problémom rómskych žien
-	problematiky násilia páchaného na ženách a pomoci obetiam takéhoto násilia
-	vzdelávania sudcov v oblasti násilia páchaného na ženách
-	inštitucionálnych mechanizmov pre postavenie žien v SR
-	krokov podniknutých na zviditeľnenie CEDAW dohovoru a jeho opčného protokolu na Slovensku
-	reprezentácie žien v politickom živote a rozhodovacom procese
-	otázky sexuálneho a reprodukčného zdravia žien a výhrady svedomia
-	rozdielov v odmeňovaní medzi ženami a mužmi
-	rodových stereotypov vo vzdelávaní
Na základe vládnej správy, následných dokumentov a diskusie počas obhajoby výbor vypracoval pre Slovenskú republiku Záverečné zistenia Výboru pre odstránenie diskriminácie žien (ďalej iba „záverečné zistenia“), ktoré boli doručené Slovenskej republike prostredníctvom Stálej misie SR pri OSN v New Yorku v auguste 2008.  
Väčšia časť záverečných zistení, ktoré výbor vypracoval a ktorých preklad tvorí prílohu 1 tohto materiálu, sa nesie v kritickom duchu. Vysoká kritičnosť odporúčaní zodpovedá praxi výboru uplatňovanej ku všetkým štátom – zmluvným stranám dohovoru, keďže úlohou výboru (kontrolného orgánu plnenia ustanovení predmetného medzinárodnoprávneho dokumentu) je definovať oblasti, ktoré si z hľadiska implementácie zasluhujú vnútroštátnu pozornosť. 
Otázka, do akej miery sa zmluvný štát stotožní s hodnotením výboru, závisí od rozhodnutia daného štátu. Zistenia výboru sú však názorom medzinárodných expertov činných v príslušnej oblasti ochrany ľudských práv a do tejto miery sú teda mienkotvorné aj pre ďalšie orgány OSN. Text zistení výboru je v každom prípade nemenný, nemožno ho upravovať navzdory skutočnosti, že niektoré zistenia výbor formuluje napriek vysvetleniam a dodaným materiálom ako odporúčania, hoci ide o fakty, s ktorými sa Slovenská republika už vyrovnala (hlavne v oblasti údajných násilných sterilizácií). Existuje možnosť zaslať výboru pripomienky k častiam, ktoré považujeme za nesprávne pochopené, ale tieto pripomienky nebudú začlenené do textu (len k nemu priložené) a zmluvná strana je povinná vyrovnať sa so všetkými odporúčaniami v pôvodnom texte.  
Je obvyklé, že výbor očakáva v následnej správe informáciu o vyrovnaní sa štátu s kritikou a posúdením odporúčaní obsiahnutých v zisteniach k predchádzajúcej správe. Preto je nutné, aby nasledujúca správa SR obsahovala odpovede na otázky nastolené výborom spolu s informáciou o opatreniach vykonaných na ich základe.
	 Slovenská republika vníma väčšinu odporúčaní obsiahnutých v záverečných zisteniach pozitívne – implementácia týchto odporúčaní by mohla prispieť k efektívnejšiemu riešeniu problematiky rodovej rovnosti, najmä v kontexte napĺňania dlhodobých cieľov. Niektoré odporúčania výboru, naopak, reagujú na už prekonané alebo skreslené skutočnosti, a to najmä v prípade údajných násilných sterilizácií rómskych žien. Z tohto dôvodu sú súčasťou predkladaného materiálu stanoviská ostatných relevantných orgánov verejnej správy a iných organizácií k zisteniam a odporúčaniam výboru (príloha 2)
 Orgány verejnej správy a iné vecne príslušné organizácie vo všeobecnosti vyjadrili ochotu plniť odporúčania uvedené v  záverečných zisteniach, jediná vážnejšia výhrada sa týkala otázky údajných násilných sterilizácií rómskych žien. Plnenie odporúčaní výboru bude finančne zabezpečené hlavne v rámci rozpočtov zodpovedných rezortov a subjektov.