D ô v o d o v á    s p r á v a  

Všeobecná časť
	
Ú v o d

	Zákonom Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov bol v roku 1993 začatý proces, ktorým sa v Slovenskej republike vytvorili predpoklady pre takú správu daní, aká je obvyklá v krajinách, v ktorých je ekonomika založená na trhových princípoch.

	Tento zákon priniesol zásadné zmeny v procesnom postupe v daňovom konaní. Pri uplatňovaní tohto zákona v praxi sa odkrývajú jeho nedostatky, ktoré sa postupne riešia jeho novelami. Vzhľadom na ich počet je zrejmé, že zákon o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov je stále vo vývoji.

1. Súčasný stav

	Súčasne platný zákon čiastočne rieši práva a povinnosti daňového subjektu vo vzťahu k správcom daní (daňový úrad a obec). Aby postupne došlo k zrovnoprávneniu práv a povinností medzi daňovým subjektom a správcom dane je potrebné prijať ešte jeho ďalšie novely, čím sa postupne dosiahne v tejto oblasti porovnateľný stav ako v krajinách OECD a EÚ.

2. Návrh zákona

	Predkladaný návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov reaguje predovšetkým na zmeny jednotlivých hmotnoprávnych daňových zákonov, ako aj na poznatky získané z jeho uplatňovania v praxi.

	Návrh je už 17-ou novelou zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov. Ministerstvo financií už viackrát vypracovalo úplné znenie zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb.  o správe daní a poplatkov  a  o  zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov z dôvodu sprehľadnenia jeho jednotlivých ustanovení a z dôvodu jednotnej aplikácie v praxi. Vzhľadom na veľký počet noviel posledné úplné znenie ministerstvo financií predložilo predsedovi  Národnej rady Slovenskej republiky dňa 14. septembra 2000 na schválenie a vyhlásenie v Zbierke zákonov Slovenskej republiky.
Úplné znenie citovaného zákona je uverejnené pod číslo 171/2001 Z. z. zo dňa 12. 5. 2001.
	
             Predkladaný návrh novely zákona nadväzuje na:

- zákon č. 466/2000 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon  č.  366/1999 Z. z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov predovšetkým za oblasť majetkového priznania,
- zákon č. 150/2001 Z.z. o daňových orgánoch a ktorým sa mení a dopĺňa zákona č. 440/2000 Z.z. o správach finančnej kontroly v oblasti postavenia a pôsobnosti, ako aj zmeny názvu týchto orgánov,
- zákon o orgánoch štátnej správy v colníctve, podľa ktorého sa rozširuje pôsobnosť colného úradu ako správcu dane okrem správy spotrebnej dane z minerálnych olejov pri dovoze a vývoze aj na tuzemsko; takýto systém sa bude postupne realizovať aj u ostatných spotrebných daní,
- zákon o spotrebnej dani z minerálnych olejov, podľa ktorého správcom tejto dane je colný úrad; zároveň bolo potrebné doriešiť a doplniť pre tohto správcu dane odvolací orgán, sprístupňovanie údajov z daňového tajomstva, poskytovanie a zverejňovanie súpisu daňových dlžníkov, kompenzáciu vratiek spotrebnej dane na nedoplatky inej dane a ďalšie doplnenia, ktoré mu v daňovom procese určia také postavenie a pôsobnosť, aké má v súčasnosti daňový úrad,
- nový zákon o štátnej štatistike, v dôsledku ktorého sa rozširuje sprístupnenie daňového tajomstva aj  pre Štatistický úrad Slovenskej republiky, 
- poznatky a požiadavky krajín OECD a EÚ za oblasť podávania daňových priznaní, hlásení a a majetkových priznaní prostredníctvom elektronickej pošty a z toho vyplývajúce úpravy v ustanoveniach týkajúcich sa začatia konania, použitia vzorov tlačív (ktoré ustanoví ministerstvo financií opatrením, a ktoré zverejní v Zbierke zákonov Slovenskej republiky),
- ďalšie legislatívne spresnenia textu niektorých ustanovení, ktoré vyplývajú z poznatkov z praxe. 

	Týmito úpravami sa zefektívni výkon správy daní a dôjde k ďalšiemu posilneniu práv daňových subjektov.

3. Hospodársky a finančný dosah právnej úpravy
	
	Zákon SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov je procesnou normou. Prijatie predkladanej novely tohto zákona a jeho aplikácia v praxi nepredpokladá finančný dopad na štátny rozpočet. 

	Pokiaľ ide o dopad na štátny rozpočet z dôvodu presunu správy daní z daňového úradu na colný úrad podľa zákona o spotrebnej dani z minerálnych olejov, tento je riešený v zákone  o spotrebnej  dani z minerálnych olejov. Podľa tohto zákona presun bude mať pozitívny vplyv na zamestnanosť a tvorbu pracovných miest. Podľa predbežných  prepočtov si presun správy dane, vrátane vybudovania colno-technického laboratória  vyžiada v rokoch 2001 až 2002 cca  700  mil. až  1  mld. Sk.

	Návrh novely predkladaného zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, všeobecne záväznými právnymi predpismi, ako aj medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná.

	Predkladaný návrh novely zákona Slovenskej národnej rady č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov je procesnou normou a podľa § 3 ods. 2 písm. b) zákona č. 106/1999 Z. z. o hospodárskom a sociálnom partnerstve sa nedotýka dôležitých záujmov zamestnancov a zamestnávateľov, najmä hospodárskych, sociálnych, pracovných a mzdových podmienok.

Osobitná časť

K Čl. I

K bodu 1	

	V nadväznosti na prijatie zákona o spotrebnej dani z minerálnych olejov, v ktorom sa ustanovuje colný úrad ako správca dane aj pre tuzemsko (v súčasnosti je správcom dane pri dovoze a vývoze u všetkých spotrebných daní a dane z pridanej hodnoty) je potrebné reagovať na túto zmenu aj v ustanovení § 1. Táto zmena sa navrhuje upraviť zavedením spoločného názvu správca dane.

K bodu 2  

	Návrh uvedeného ustanovenia reaguje na nový zákon č. 150/2001 Z. z. o daňových orgánoch a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 440/2000 Z. z. o správach finančnej kontroly. V nadväznosti na zákon o spotrebnej dani z minerálnych olejov sa navrhuje doplniť do § 1a písm. b) ako správca dane aj colný úrad, ktorý bude procesne postupovať podľa zákona SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov.

K bodu  3 

	V § 1a sa ustanovujú základné pojmy pre účely zákona SNR č. 511/1992 Zb. v znení neskorších predpisov. Nakoľko pojem orgán najbližšie nadriadený správcovi dane sa používa v celom citovanom zákone a upravuje sa aj predloženou novelou, presunul sa do tohto ustanovenia a vypustil sa z § 3 ods. 11, kde bol nevhodne zavedený. V zákone sa ustanovujú ako orgány najbližšie nadriadené správcovi dane, pre daňový úrad a obec Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky a pre colný úrad Colné riaditeľstvo Slovenskej republiky. Zmena názvu Ústredné daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky je vykonaná v súlade so zákonom č. 150/2001 Z. z. o daňových orgánoch a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 440/2000 Z. z. o správach finančnej kontroly. 

Zároveň sa navrhuje z dôvodu jednotnej aplikácie zákona v praxi do základných pojmov zaviesť definíciu zamestnanca správcu dane predovšetkým zamestnanca daňového úradu a colného úradu, ktorých zamestnávateľom je Daňové riaditeľstvo SR  a Colné riaditeľstvo SR.

K bodu 4

	Doplnením  ustanovenia § 3 odsek 3  sa bližšie špecifikuje miestna príslušnosť správcu dane pre daňové subjekty so sídlom alebo bydliskom v zahraničí, ak tieto zriadia alebo im vznikne stála prevádzkareň na území Slovenskej republiky. Predmetná zmena nadväzuje na platnú úpravu zdaňovania príjmov plynúcich nerezidentom zo zdroja na území Slovenskej republiky ustanovenú  v § 22 odsek 2 zákona o daniach z príjmov.      
K  bodu 5

	Zákon o územných finančných  orgánoch   bol  zrušený a nahradený  dvomi samostatnými zákonmi, a   to  zákonom  č. 150/2001 Z. z. o  daňových  orgánoch a ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 440/2000 Z. z. o správach finančnej kontroly a zákonom č. 440/2000 Z. z. o  správach finančnej kontroly,  ktoré samostatne  riešia  postavenie a organizáciu  daňových  orgánov a správ finančnej  kontroly.  Nadväzne  na  uvedené  v  § 3 odsek 4, ktorý rieši miestnu príslušnosť k Daňovému úradu Bratislava I v prípade, ak ju nie je možné určiť podľa sídla právnickej osoby alebo trvalého pobytu fyzickej osoby, bol pojem územné finančné orgány nahradený pojmom daňové  úrady.

K bodom 6 a 7

	Navrhované ustanovenie  § 3 odsek 10 upravuje rozhodujúci stav na určenie miestnej príslušnosti pri dani z nehnuteľností vyrubovanej na zdaňovacie obdobie a pri dani vyberanej zrážkou, z dôvodu spresnenia spravovania uvedených daní, a to  najmä v tých prípadoch, ak vznikne spor o miestnu príslušnosť. Touto úpravou sa aj týmto zákonom upresní príslušnosť správcu dane k dani z nehnuteľností v prípade, ak vznikne spor medzi tými obcami, ktoré sa v priebehu roka rozčlenia.

	Navrhovaným znením v  § 3 odsek 11 sa dopĺňa  ustanovenie tak, že spory o miestnu príslušnosť medzi správcami dane, t.j. napríklad medzi daňovými úradmi ako aj medzi colnými úradmi rozhoduje orgán im najbližšie nadriadený, t.j. Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky alebo Colné riaditeľstvo Slovenskej republiky. V prípade, ak vznikne spor medzi daňovým úradom a colným úradom, rozhodne ministerstvo financií ako orgán spoločne nadriadený ich nadriadeným orgánom.  Zároveň sa navrhuje upraviť legislatívna skratka pre Ministerstvo financií Slovenskej republiky.

	V § 3 odsek 14 je v nadväznosti na odsek 11 potrebné vypustiť zavedenú legislatívnu skratku pre Ministerstvo financií Slovenskej republiky.

K bodu 8 

	V § 5 odsek 1 sa navrhuje rozšíriť okruh daňových subjektov o "daňového dlžníka podľa osobitného zákona" s cieľom  zosúladiť text so zákonom o spotrebnej dani z minerálnych olejov. Podľa zákona o spotrebnej dani z minerálnych olejov sa pojem platiteľ dane nahrádza pojmom daňový dlžník, to znamená, že u tejto dane daňový dlžník bude vystupovať ako daňový subjekt v prípadoch, ktoré uvádza zákon o spotrebnej dani z minerálnych olejov, ale zároveň aj ako daňový dlžník podľa predkladaného návrhu zákona.

K bodu 9

	V § 15 odsek 5 sa v písmene a)  navrhuje  zaviesť povinnosť pre zamestnancov správcu dane, ktorí okrem predloženia služobného preukazu sú povinní predložiť aj písomné poverenie na výkon daňovej kontroly. Týmto doplnením sa posilňujú práva daňových subjektov voči správcovi dane. 

K bodu 10

	Navrhovaným znením ustanovenia § 15 odsek 14 sa zjednocuje terminológia tohto ustanovenia a dopĺňa sa povinnosť colného úradu, ako nového správcu dane, vykonať kontrolu  u  daňového subjektu v  súvislosti s  konkurzným konaním a  vyrovnacím konaním.

K  bodu 11

	Navrhovaným ustanovením  § 15a odsek 2 sa spresňujú  a dopĺňajú  podmienky, kedy predbežné opatrenie stráca účinnosť, resp. že ju môže stratiť aj čiastočne.  Predbežné opatrenie stráca účinnosť dňom úplného zaplatenia daňového nedoplatku alebo jeho úplným uhradením použitím preplatku, alebo vykonaním kompenzácie nadmerného odpočtu dane z pridanej hodnoty alebo spotrebnej dane, ktorá má byť vrátená na základe uplatnenia jej vrátenia, s jeho nedoplatkami. Navrhnutým postupom sa posilňujú práva daňového subjektu.

K bodu 12

	Podľa súčasnej právnej úpravy nebolo možné ukončiť veľké množstvo konaní len preto, že sa písomnosti  správcu dane nemohli doručiť právnickým osobám alebo fyzickým osobám - podnikateľom. Mnohí podnikatelia zmenia sídlo, adresu alebo miesto podnikania a pritom si nesplnia podľa § 31 tohto zákona svoju povinnosť, t.j. nenahlásia uvedené zmeny správcovi dane. Navrhovanou úpravou sa umožní správcovi dane na základe rešpektovania zásady dôveryhodnosti údajov použiť fikciu doručenia. Touto úpravou sa zefektívni daňové konanie a súčasne dôjde k úspore prostriedkov štátneho rozpočtu vynaložených na opakované a neúčelné doručovanie písomností vyššie uvedeným daňovým subjektom. Ustanovenie § 17 sa navrhuje zmeniť tak, že  do tohto ustanovenia sa vkladajú nové odseky 9 a 10, upravujúce doručenie zásielok podnikateľom do vlastných rúk, t.j. o ktorých tak ustanovuje tento zákon, alebo ak je deň doručenia rozhodujúci pre začiatok plynutia lehoty, ktorej nesplnenie by pre adresáta mohlo byť spojené s právnou ujmou, alebo ak tak určí správca dane. Zároveň sa očakáva, že takáto úprava zvýši disciplinovanosť daňových subjektov. Doterajšie odseky 9 až 10 sa označujú ako odseky 11 a 12.

K bodu 13

	Doplnením ustanovenia § 17 o odseky 9 a 10, t.j. o skutočnosť, že ak nie je možné doručiť fyzickej alebo právnickej osobe - podnikateľom  písomnosť do vlastných rúk ich zavinením, navrhuje sa upraviť  i odsek 1 ustanovenia § 19 v tom zmysle, že ak nie je správcovi dane známy pobyt adresáta, doručí písomnosť verejnou vyhláškou.

K  bodu 14

	V navrhovanom § 20 odsek 2 sa spresňuje znenie v tom zmysle, že podania daňových subjektov,  ako  daňové  priznanie alebo hlásenie sa podávajú príslušnému správcovi dane podľa § 38 tohto zákona za podmienky, ak tento zákon v iných ustanoveniach alebo osobitný zákon neustanovujú inak.

K  bodu 15

	V  § 20 odsek 4 sa daňovému subjektu rozširuje možnosť  predloženia podania v tom smere, že môže byť urobené telefaxom alebo prostredníctvom elektronickej pošty. Takéto podanie  je však potrebné doručiť správcovi dane aj písomne, a to do 5 pracovných dní od jeho odoslania,  inak sa naň hľadí akoby nebolo podané. Uvedená zmena sa navrhuje z dôvodu zabezpečenia postupného prechodu prijímania podaní od daňových subjektov písomnou formou správcami dane na prijímanie podaní elektronickou poštou.

K bodu 16

	Navrhuje sa § 23 odsek 5 doplniť o nové písmeno s), podľa ktorého sa za porušenie daňového tajomstva nebude považovať oznámenie alebo sprístupnenie daňového tajomstva Štatistickému úradu Slovenskej republiky na účely vedenia štatistických registrov a štátnych štatistických zisťovaní v súlade s novým  zákonom o štátnej štatistike.  Nadväzne na pripravovanú novelu § 58 odsek 2 Živnostenského zákona, podľa ktorej z podnetu správcu dane môže živnostenský úrad živnostenské oprávnenie zrušiť alebo prevádzkovanie živnosti pozastaviť, ak správca dane u podnikateľa eviduje po dobu jedného roka daňový nedoplatok, je z tohto dôvodu potrebné v predloženom zákone prelomiť daňové tajomstvo doplnením nového písmena t). Zároveň je potrebné z dôvodu poskytnutia informácie o daňových nedoplatkoch občanov, ktorí žiadajú o vypustenie zo štátneho zväzku, prelomiť daňové tajomstvo Ministerstvu vnútra Slovenskej republiky alebo okresnému úradu, a to doplnením nového písmena u). 

K  bodu   17 

	V rámci predvstupovej stratégie Slovenskej republiky do EÚ je potrebné zabezpečiť voľný prístup k informáciám o registrácii daňového subjektu (na všetky dane). Z uvedeného dôvodu sa preto navrhuje upraviť  § 23 odsek 8.

K  bodom  18 až 21

	V nadväznosti na doplnenie ustanovení § 1 a § 1a zákona, podľa ktorých sa colný úrad ustanovuje za správcu dane, bolo potrebné upraviť navrhovaným znením v § 23a a § 23b aj kompetencie riaditeľa colného úradu, generálneho riaditeľa colného riaditeľstva alebo nimi poverených zamestnancov pre sprístupnenie informácií, ktoré podliehajú daňovému tajomstvu. Zároveň je potrebné doplniť aj zodpovednosť za vytvorenie podmienok na zachovanie daňového tajomstva o colné riaditeľstvo.  Rovnako ako daňovému riaditeľstvu aj colnému riaditeľstvu sa ustanovuje povinnosť vypracovať súpis daňových dlžníkov pri dodržaní zákonom stanovených podmienok. Súčasne zákon ustanovuje povinnosť colnému riaditeľstvu vypracovaný súpis odovzdať daňovému riaditeľstvu. Následne z obidvoch súpisov vypracovaný spoločný zoznam daňových dlžníkov, ktorých celková suma daňového nedoplatku presahuje  zákonom stanovené sumy, zverejní daňové riaditeľstvo každoročne v druhom polroku bežného roka.	

K bodu 22

	Vzhľadom k tomu, že daňový subjekt – fyzická osoba  môže mať  viac miest podnikania, ktoré môžu byť rozptýlené po celom území Slovenskej republiky a v praxi sa vyskytujú problémy s doručovaním písomností takýmto subjektom, je potrebné v § 31 odsek 6 jednoznačne zaviesť povinnosť pre daňový subjekt, aby vyznačil miesto podnikania, na ktoré mu má správca dane doručovať písomnosti.

K bodom  23 a 24

	Uvedené úpravy  nadväzujú na zmeny vykonané v bode 17 -  v § 23 odsek 8.

K bodu 25

	Navrhovanou úpravou § 32 odsek 5  sa rozširuje oznamovacia povinnosť tretích osôb o povinnosť oznámiť miestne príslušnému správcovi dane platby fyzickým osobám aj za obstaranie zásob podľa trvalého pobytu prijímateľa platby, ak u jednotlivej fyzickej osoby presiahne platba sumu 10 000 Sk za kalendárny rok. Vzhľadom na charakter vyrubovacieho konania uplatňovaného v SR, keď si daňovník  sám priznáva príjmy podliehajúce dani a taktiež sám vypočítava daňovú povinnosť, je nevyhnutná existencia navrhovaného kontrolného mechanizmu, ktorý čo najskôr odhalí nepriznané príjmy, a ktorým sa napomôže pri potlačovaní a odhaľovaní daňových únikov a vyhýbaniu sa plateniu daní. 

	Podľa poznatkov členských štátov OECD a EÚ výrazne pozitívne výsledky pri priznávaní a výbere daňových príjmov sa dosiahli práve implementáciou širokej informačnej povinnosti  o záležitostiach daňových subjektov súvisiacich s plnením daňových povinností. Vo väčšine z týchto štátov zber informácií o jednotlivých obchodných transakciách alebo nákupoch,  ktoré presiahnu určitú zákonom stanovenú výšku, sa oznamujú správcovi dane automaticky.     

K bodu 26

	Doplnenie ustanovenia § 32 o odsek 14 má za cieľ napomáhať pri zamedzení daňových únikov spôsobených neregistrovanou činnosťou zahraničných osôb na území Slovenskej republiky a zefektívniť vyhľadávaciu činnosť daňovej správy. Z tohto dôvodu sa navrhuje daňovému subjektu so sídlom alebo trvalým pobytom na území SR a zahraničnému daňovému subjektu, ktorý má na území SR stálu prevádzkareň zaviesť v tomto  zákone oznamovaciu  povinnosť v prípade uzatvorenia každej zmluvy s daňovým subjektom so sídlom alebo bydliskom v zahraničí, na základe ktorej môže vzniknúť na našom území stála prevádzkareň.

Okrem uvedeného sa týmto postupom sleduje i včasné odhalenie a zabezpečenie zdanenia príjmov v prípadoch, ak napríklad zahraničná osoba na základe zmluvy so slovenským subjektom vyšle svojho zamestnanca na územie Slovenskej republiky za účelom poskytovania služieb a odmena tomuto zamestnancovi je vyplácaná priamo v zahraničí. V mnohých prípadoch, ak tieto osoby dobrovoľne nepodajú daňové priznanie, daňová správa tieto prípady ani nezistí, resp. zistí až v čase, keď takýto subjekt opustí územie Slovenskej republiky.

K bodu 27

	Z dôvodu, že v § 35 ods. 1 je rozpätie pokuty až do výšky 1 mil. Sk príliš vysoké, je potrebné ustanoviť jednoznačne pre správcu dane možnosť uloženia pokuty za nepodanie majetkového priznania alebo vyhlásenia, a to vo výške 2 000 Sk. 

K bodu 28

	Z dôvodu upresnenia sa navrhuje jednoznačne ustanoviť, že pokuty súvisiace s používaním elektronických registračných pokladníc môže ukladať len správca dane, ktorým je daňový úrad.	

K  bodom  29 až 35

	Z dôvodu zabezpečenia postupného prechodu  na prijímanie daňových priznaní a hlásení správcom dane od daňových subjektov prostredníctvom elektronickej pošty sa navrhovaným znením § 38 odsek 2 umožňuje daňovým subjektom podávať daňové priznanie alebo hlásenie nielen podľa vzoru, ktorý ustanoví ministerstvo opatrením. Tlačivo podľa vzoru si môže daňový subjekt vyhotoviť ako výstup z počítača. Ďalšou možnosťou je, že tlačivo si zaobstará od firmy, ktorá takéto tlačivo vydáva. Navrhuje sa, aby v počiatočnom období bolo podmienkou, aby  daňové priznanie alebo hlásenie muselo byť vždy podané aj písomnou formou v lehote do 5 pracovných dní od jeho odoslania.

	Vzhľadom k tomu, že zákon neupravoval podávanie daňových priznaní alebo hlásení v tom prípade, ak nevznikne v zdaňovacom období daňová povinnosť a osobitné predpisy, ako napr. pri dani z pridanej hodnoty a spotrebných daniach tieto ustanovenia obsahujú, je potrebné v tomto zmysle upraviť navrhované ustanovenie § 38 ods. 4.

	V § 38 odsek 6 sa okrem fakultatívnej možnosti predĺženia lehoty správcom dane na podanie daňového priznania navrhuje ustanovenie rozšíriť aj o obligatórnu možnosť predĺženia lehoty správcom dane, t. j. predĺžiť lehotu najviac o tri mesiace, a to za podmienok, ak daňové priznanie za daňovníka vypracúva daňový poradca a ak bude plnomocenstvo pre daňového poradcu na zastupovanie daňovníka predložené správcovi dane v lehote upravenej zákonom. Správcovi dane sa zároveň ukladá povinnosť overiť si podľa aktuálneho zoznamu daňových poradcov (ktoré predloží Slovenská komora daňových poradcov DR SR), či daňový poradca, ktorému udelil plnomocenstvo daňový subjekt, je v zozname daňových poradcov uvedený.  V záujme posilnenia práv daňového subjektu sa navrhuje, že ak v predĺženej lehote dôjde k prípadom taxatívne uvedeným v zákone o daňových poradcoch a Slovenskej komore daňových poradcov k zániku daňového poradcu a daňové priznanie v tejto lehote podá daňovník sám, považuje sa lehota za zachovanú. Ďalej v tomto ustanovení sa navrhuje upraviť fakultatívnu možnosť správcovi dane predĺžiť lehotu na podanie daňového priznania najneskôr do 30.  septembra roka nasledujúceho po uplynutí zdaňovacieho obdobia, a to v prípade, ak súčasťou príjmov uvedených v daňovom priznaní sú príjmy plynúce zo zdrojov v zahraničí na základe podaného daňového priznania a príjmy stálej prevádzkarne právnickej osoby a fyzickej osoby so sídlom alebo trvalým pobytom v zahraničí. 

V § 38 odsek 9 sa navrhuje upraviť povinnosť právnemu nástupcovi daňovníka alebo orgánu, ktorý rozhodol o zaniknutí daňovníka bez vykonania likvidácie, ako aj právnickej osobe, ktorá  je  platiteľom dane podľa  osobitného  zákona  alebo  daňovým dlžníkom podľa osobitného   zákona, že daňové priznanie sa podáva v nasledujúci mesiac po skončení posledného zdaňovacieho obdobia. Takáto úprava v zákone doteraz chýbala. V tomto ustanovení sa rieši aj skutočnosť, ak daňovník zanikne po skončení zdaňovacieho obdobia, avšak pred lehotou na podanie daňového priznania. 

	Z dôvodu, že ustanovenie § 38 odsek 10 je duplicitné s § 38 odsek 17 a spôsobuje aplikačné problémy v praxi, navrhuje sa vypustiť.
	
	V § 38 ods. 11 sa z dôvodu zosúladenia terminológie slová "trvalá prevádzkareň" nahrádzajú slovami "stála prevádzkareň".

V § 38 odsek 15 sa navrhuje ustanoviť povinnosť platiteľovi dane z príjmov zo závislej činnosti a z funkčných požitkov  predkladať správcovi dane miestne príslušnému k správe dane z príjmov do 31. marca roku nasledujúceho po uplynutí zdaňovacieho obdobia hlásenie o úhrne príjmov zo závislej činnosti a funkčných požitkov znížených o sumy povinného poistného a príspevkov na doplnkové dôchodkové poistenie, poskytnutých jednotlivým daňovníkom v  peňažnej i v nepeňažnej forme za uplynulé zdaňovacie obdobie a o zrazených preddavkoch na daň z týchto príjmov. V tomto ustanovení sa  tiež navrhuje, aby hlásenie mohol podávať platiteľ dane za rovnakých podmienok ako sú uvedené pri daňovom priznaní alebo hlásení a pri majetkovom priznaní, t.j. prostredníctvom elektronickej pošty. Zároveň sa v tomto ustanovení upravujú povinné náležitosti  uvedeného hlásenia. 

K bodu 36

Ustanovenie § 38 ods. 16  sa spresňuje z dôvodu, že navodzovalo nesprávny postup, podľa ktorého by mal daňovník podať daňové priznanie, ak sa zrušuje s likvidáciou alebo vyhlásením konkurzu. Podľa § 68 ods. 13 písm. f) Obchodného zákonníka sa daňovník nezrušuje vyhlásením konkurzu, a preto sa ustanovenie navrhuje upraviť a  spresniť tak, aby bol postup jednoznačný. Podľa predloženého návrhu sa daňové priznanie podáva do jedného mesiaca, a to v prípade, ak bol na daňovníka vyhlásený konkurz.

K bodu 37
  	
V § 39 odsek 5 sa upravuje podávanie opravného alebo dodatočného daňového priznania alebo hlásenia. Toto daňové priznanie alebo hlásenie sa vypracúva podľa § 38 odsek 2 a vždy musí byť podané písomne a označené ako opravné alebo dodatočné. Vzhľadom k tomu, že niektoré zákony, napr. zákon o dani z pridanej hodnoty v opravnom alebo dodatočnom daňovom priznaní ustanovujú, že sa uvádzajú iba rozdiely, bolo potrebné v tomto smere toto ustanovenie doplniť.

K  bodu  38
	
V novo upravenom § 40 odsek 1 sa navrhuje, aby majetkové priznanie podávali len fyzické osoby, ktoré majú v SR trvalý pobyt alebo majú povolenie na trvalý pobyt v SR, a to s uvedením majetku, ktorý vlastnia v Slovenskej republike i v zahraničí. Za fyzickú osobu, ktorá nie je spôsobilá na právne úkony alebo za maloletého, podáva majetkové priznanie zákonný zástupca, opatrovník alebo pestún. Zákonný zástupca, opatrovník alebo pestún  podáva majetkové priznanie len vtedy, ak tieto osoby vlastnia majetok. Právnické osoby nepodávajú majetkové priznanie z dôvodu, že účtujú v sústave podvojného účtovníctva a pri podávaní daňového priznania k dani z príjmov predkladajú správcovi dane aj účtovnú závierku. 

V odseku 2 sa navrhuje, že sa majetkové priznanie  podáva podľa stavu majetku k 31. decembru predchádzajúceho roka nadväzne na zdaňovacie obdobie pri dani z príjmov, pravidelne v trojročných obdobiach vždy do 30. septembra roka, v ktorom sa majetkové priznanie podáva. Zároveň sa navrhuje umožniť fyzickej osobe povinnej podať majetkové priznanie podať aj opravné majetkové priznanie, a to v termíne pred uplynutím lehoty na podanie majetkového priznania, pričom na opravné majetkové priznanie sa rovnako vzťahujú odseky 3 až 14 tohto ustanovenia. V takomto prípade na zistenie prírastku majetku správca dane použije opravné majetkové priznanie. Podľa nového systému podávania majetkového priznania sa navrhuje, aby fyzické osoby podali majetkové priznanie prvýkrát v roku 2001, a to správcovi dane miestne príslušnému k správe dane z príjmov. V prípade pochybnosti o správnosti, pravdivosti alebo úplnosti podaného majetkového priznania (ako aj opravného majetkového priznania) alebo o pravdivosti údajov v ňom uvedených, správca dane je oprávnený vyzvať osobu, aby sa k nim vyjadrila, neúplné údaje doplnila, nejasnosti vysvetlila a nepravdivé údaje opravila, alebo pravdivosť údajov riadne preukázala (§ 41). 

 	Fyzická osoba podľa návrhu odseku 3 je povinná podať majetkové priznanie vždy písomne na tlačive podľa vzoru, ktorý ustanoví ministerstvo opatrením. Takéto tlačivo si môže daňový subjekt  vyhotoviť  ako  výstup  z  počítača,  alebo  si  ho  zaobstarať (kúpiť) od firmy, ktorá takéto tlačivo vydáva. Ďalšou možnosťou je, ak to dovoľujú technické možnosti správcu dane, podať majetkové priznanie elektronickou poštou alebo na elektronickom záznamovom médiu so súhlasom správcu dane a za podmienky, že údaje, ich obsah a usporiadanie sú totožné so vzorom, ktoré ustanoví ministerstvo. V týchto prípadoch však musí fyzická osoba  podať majetkové priznanie aj písomne, a to do 5 pracovných dní od jeho odoslania.

V odseku 4  sa navrhuje, že v majetkovom priznaní sa uvádza majetok v členení na nehnuteľný majetok, hnuteľný majetok, majetkové práva a iné majetkové hodnoty. 

V odseku 5 sa upravuje, kedy fyzická osoba podáva majetkové priznanie. Fyzická osoba podáva majetkové priznanie, ak vlastní nehnuteľný majetok nadobudnutý len od 1. 9. 1999 (t.zn., že sa nebude  prihliadať na majetok, ktorý fyzická osoba nadobudla pred týmto termínom), ktorého celková hodnota (všetkých nehnuteľností vrátane bytov a nebytových priestorov) je vyššia ako 1,5 mil. Sk. Majetkové priznanie sa podáva aj vtedy, ak fyzická osoba vlastní hnuteľný majetok a majetkové práva a iné majetkové hodnoty, ktorých súhrnná hodnota  je taktiež vyššia ako 1,5 mil. Sk. Do tejto súhrnnej hodnoty sa však nezapočítava hodnota  toho majetku, ktorý sa v majetkovom priznaní neuvádza. Ak fyzická osoba takýto majetok v uvedených hodnotách nevlastní (napr. vlastní ho v nižších hodnotách) predloží o tejto skutočnosti správcovi dane písomné vyhlásenie, a to v lehote na podanie majetkového priznania. V tomto odseku sa zároveň navrhuje, aby zákonný zástupca, opatrovník alebo pestún  nemal  povinnosť podávať vyššie uvedené písomné vyhlásenie  správcovi dane za maloletého. Vyhlásenie fyzická osoba bude podávať podľa vzoru, ktorý ustanoví ministerstvo opatrením. Tlačivo podľa vzoru si môže daňový subjekt vyhotoviť ako výstup z počítača, alebo si ho zaobstarať od firmy, ktorá takéto tlačivo vydáva. Ďalšou možnosťou je, ak to dovoľujú technické možnosti správcu dane, podať vyhlásenie elektronickou poštou alebo na elektronickom záznamovom médiu so súhlasom správcu dane a za podmienky, že údaje, ich obsah a usporiadanie sú totožné so vzorom, ktoré ustanoví ministerstvo. V týchto prípadoch však musí fyzická osoba  podať vyhlásenie aj písomne, a to do 5 pracovných dní od jeho odoslania.

Za nehnuteľný majetok sa podľa odseku 6 považujú aj byty a nebytové priestory.  Za hnuteľný majetok sa považujú aj peňažné prostriedky v hotovosti v slovenskej mene, v cudzej mene a  rovnako vklady v bankách a v pobočkách zahraničných bánk v slovenskej mene a v cudzej mene, ako aj  vklady v bankách so sídlom v zahraničí. K uvedenému sa pristupuje z dôvodu, aby bolo jednoznačne zrejmé, do ktorého majetku fyzické osoby majú peňažné prostriedky a vklady v bankách zaradiť. 

Nehnuteľný majetok podľa odseku 7, ktorý je fyzická osoba povinná  uviesť v majetkovom priznaní nad sumu 1,5 mil. Sk, sa navrhuje oceniť cenou obstarania, ktorou je pri odplatnom nadobudnutí nehnuteľného majetku dohodnutá kúpna cena, pri bezodplatnom nadobudnutí nehnuteľného majetku cena podľa osobitného predpisu a pri nehnuteľnom majetku obstaranom vlastnou výstavbou sú to výdavky na obstaranie takéhoto nehnuteľného majetku. Tento postup fyzická osoba uplatní pri nehnuteľnom majetku obstaranom od 1. 9. 1999.  

V navrhovanom odseku 8 tohto paragrafu sa ustanovuje, že pri hnuteľnom majetku, majetkových právach a iných majetkových hodnotách sa majetok ocení cenou obvyklou s výnimkou peňažných prostriedkov v hotovosti v slovenskej mene, vkladov v bankách a v pobočkách zahraničných bánk v slovenskej mene, ako aj v bankách so sídlom v zahraničí.  V prípade peňažných prostriedkov v cudzej mene v hotovosti, vkladov v bankách v tuzemsku i v zahraničí a v pobočkách zahraničných bánk v cudzej  mene, tieto  sa  prepočítajú   na  slovenskú menu kurzom vyhláseným Národnou bankou Slovenska platným k 31. decembru roka predchádzajúceho roku, v ktorom sa majetkové priznanie podáva.  

V odseku 9 sa navrhuje v prípade vlastníctva majetku v bezpodielovom spoluvlastníctve manželov, aby tento uvádzal v majetkovom priznaní každý z manželov rovnakým dielom.
 
Podľa odseku 10 správca dane zisťuje majetkový prírastok z podaného majetkového priznania. Pod majetkovým prírastkom sa rozumie kladný rozdiel hodnoty majetku zistený z majetkového priznania podaného do 30. septembra roka, v ktorom sa majetkové priznanie podáva podľa stavu k 31. decembru predchádzajúceho roka a z bezprostredne podaného  predchádzajúceho majetkového priznania, t.j. pred tromi rokmi,  pričom sa za bezprostredne podané majetkové priznanie považuje aj vyhlásenie, ktoré je fyzická osoba povinná podať podľa odseku 5. V takomto prípade sa majetkovým prírastkom rozumie kladný rozdiel medzi  hodnotou majetku zisteného z posledného majetkového priznania a hranicou na podanie majetkového priznania.

Podľa odseku 11 správca dane porovná zistený majetkový prírastok s príjmami fyzickej osoby podľa zákona č. 366/1999 Z. z. o dani z príjmov v znení neskorších predpisov za obdobia, za ktoré sa majetkové priznanie podáva. Na základe výzvy správcu dane sa fyzická osoba vyjadrí k zisteným majetkovým prírastkom a zároveň je povinná  preukázať, z akých príjmov majetkový prírastok nadobudla. Správca dane je oprávnený preveriť preukázanie majetkového prírastku fyzickej osoby, pričom pri preverovaní bude primerane postupovať podľa § 15 tohto zákona (daňová kontrola).

V odseku 12 sa navrhuje, že ak fyzická osoba majetkový prírastok nevie preukázateľne doložiť príjmami, správca dane je povinný ho zdaniť  42 %-nou sadzbou. Táto sadzba je ustanovená v § 13 odsek 4 zákona č. 366/1999 Z. z. o dani z príjmov v znení zákona č. 466/2000 Z. z.  Zároveň sa v tomto ustanovení navrhuje, ako má správca dane postupovať v prípade, ak fyzická osoba nepodala majetkové priznanie alebo vyhlásenie. Na vyrubenie dane sa vzťahuje primerane ustanovenie § 45 (zánik práva vyrubiť daň).

V odseku 13 sa ustanovuje, že ak majetkový prírastok vznikol fyzickej osobe dedičstvom, darovaním alebo iným prechodom nehnuteľností, správca dane nezdaní majetkový prírastok  podľa odseku 12 ale na tento majetkový prírastok sa bude vzťahovať osobitný zákon (zákon o dani z dedičstva, dani z darovania a dani z prevodu a prechodu nehnuteľností).

V odseku 14 sa navrhuje určiť majetok, ktorý sa v majetkovom priznaní neuvádza. V majetkovom priznaní sa vôbec neuvádzajú napríklad  zdravotnícke potreby, vlastné umelecké diela vytvorené  fyzickou osobou, ktorá majetkové priznanie podáva a vlastné  autorské práva. 

K bodu 39

	Úpravou § 42 sa umožňuje správcovi dane vyzvať daňový subjekt na podanie daňového priznania alebo hlásenia v prípade, že daňové priznanie alebo hlásenie nebolo podané v lehote podľa tohto zákona alebo osobitných hmotnoprávnych daňových zákonov. Rovnako sa umožňuje správcovi dane vyzvať daňový subjekt na odstránenie chýb v podanom daňovom priznaní alebo hlásení. Ak daňový subjekt v určenej lehote nereaguje na výzvu správcu dane, správca dane je oprávnený určiť daň podľa pomôcok, ktoré má k dispozícii alebo ktoré si sám zaobstará, a to i bez súčinnosti s daňovým subjektom. Určiť daň v prípade nepodania daňového priznania alebo hlásenia podľa pomôcok je správca dane oprávnený aj bez predchádzajúcej výzvy. Uvedenou zmenou sa posilňuje oprávnenie správcu dane určiť daň podľa pomôcok nielen pri daniach z príjmov, ale aj pri iných daniach.
K bodu 40

	Nadväzne na  nové znenie § 42 je potrebné doplniť i ustanovenia § 44 (vyrubovacie konanie).

K bodom 41 a 42

	Nadväzne  na  pojmy   používané  v  § 44 je potrebné vykonať navrhované zmeny aj v ustanovení § 45.

K bodu  43

	Podľa doterajšej právnej úpravy sa rozhodnutie o zamietnutí odvolania nevydávalo, ak odvolanie smerovalo proti rozhodnutiu, proti ktorému je odvolanie neprípustné alebo odvolanie bolo podané po určenej lehote, alebo bolo podané osobou nepríslušnou. V záujme posilnenia práv daňového subjektu sa v § 47 odsek 6 navrhuje, aby aj v týchto prípadoch bolo vydané rozhodnutie, proti ktorému síce nie je možné podať riadny opravný prostriedok - odvolanie, ale je možné uplatniť mimoriadny opravný prostriedok. 

K bodu  44

	V doterajšej právnej úprave nie je upravený opravný prostriedok pre prípad pochybnosti o správnosti zrazeného preddavku na daň. Podľa navrhovaného ustanovenia v § 49 môže daňovník obdobne ako pri zrazenej dani i pri preddavku na daň požiadať platiteľa dane v lehote do 60 dní o vysvetlenie.

K bodu  45

Podľa doterajšieho znenia ustanovenia § 51 odsek 3 môže daňový subjekt podať žiadosť o povolenie obnovy konania do šiestich mesiacov odo dňa, kedy sa o dôvodoch obnovy dozvedel, najneskôr  však  pred  uplynutím lehoty, v ktorej zaniká právo vyrubiť daň. 

	Zákon však nerieši prípady, ak daňový subjekt požiadal v posledný deň zákonom stanovenej lehoty o povolenie obnovy konania. V takomto prípade nie je možné obnovu konania vykonať, pretože už nie je možné vo veci samej rozhodnúť. Navrhovaným znením sa spresňuje postup pri podaní žiadosti o povolenie obnovy konania a v záujme posilnenia práv daňového subjektu sa lehota vymedzuje jednoznačne.

K bodu  46

	V § 53 odsek 1 sa navrhuje jednoznačne ustanoviť, že rozhodnutia, ktoré vydá orgán najbližšie nadriadený správcovi dane, ktorými sú Daňové riaditeľstvo SR a Colné riaditeľstvo SR  podľa osobitného zákona, bude preskúmavať ako ich  najbližšie nadriadený orgán Ministerstvo financií SR.

K bodu  47 

	Vzhľadom na to, že  zákon už nepoužíva pojem "príslušenstvo dane", ktorý bol zrušený zákonom č. 146/1995 Z. z., je potrebné text  § 54 odsek  2  upraviť tak, aby bolo zrejmé, že pri oprave vyrubenej dane správca dane opraví tiež penále, úrok alebo zvýšenie dane.

K bodu  48
	
Text  § 54 ods. 3 sa navrhuje  upraviť z dôvodu, že z  doterajšej  úpravy  jednoznačne nevyplýva, či podľa tohto ustanovenia môžu opraviť zrejmé chyby a nesprávnosti v rozhodnutiach aj iné orgány  príslušné na  rozhodnutie podľa tohto zákona ako správca dane.

K bodu  49

Nakoľko zákonom č. 146/1995 Z. z. sa v zákone o správe daní zrušil dovtedy zavedený pojem "príslušenstvo dane", je potrebné aj v  § 58  odsek  4 upraviť výslovne označovanie platieb na vyrubený rozdiel dane, penále, úrok, zvýšenie dane a pokutu. 

K bodu  50 
	
	Ustanovenie § 59  sa navrhuje doplniť novým odsekom 8 nadväzne na pripravovanú novelu zákona o štátnej pomoci, v ktorej sa medzi nepriame formy štátnej pomoci dopĺňa v § 5 odsek 2 odklad platenia dane alebo zaplatenia dane v splátkach.

K bodom  51 až 53

Text § 61 odsek 2, 3 a 9 sa navrhuje upraviť a spresniť z dôvodu zavedenia  nového spôsobu vedenia evidencie príjmov výpočtovou technikou. 	

K bodom  54 a  55
	
Text § 62 sa navrhuje upraviť z dôvodu prijatia novely zákona o daniach z príjmov (zákon č. 466/2000 Z. z.), ktorá nadobudla účinnosť  1. januára 2001, kde sa v § 48 odsek 1 upravuje možnosť použiť zaplatenú daň na verejnoprospešný účel len v prospech právnickej osoby (fyzická osoba sa touto novelou z textu vypúšťa). Zároveň sa upresňuje lehota na prevod peňažných prostriedkov právnickej osobe na verejnoprospešný účel.

K bodu 56

Ustanovenie § 62  sa dopĺňa o nový odsek 5, v ktorom sa navrhuje upraviť, v ktorých prípadoch správca dane neprevedie peňažné prostriedky určenej právnickej osobe. Doplnenie o nový odsek 5 súvisí s ustanovením § 48 zákona č. 366/1999 o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov.

K bodu  57 až  59
	
V § 63 odsek 4 sa navrhuje upresniť text  tak, aby z neho bolo zrejmé, že ak sa preplatok nepoužije na úhradu nedoplatku inej dane, alebo ak nie je takýto nedoplatok,  použije  sa ako preddavok na  dosiaľ nesplatnú daňovú povinnosť, alebo ak preplatky nemožno použiť na kompenzáciu jeho nedoplatkov na inej dani, cle a iných platbách, že ho môže správca dane vrátiť na žiadosť daňového subjektu, len ak je väčší ako 100 Sk. Zároveň zákon ustanovuje, že ak osobitný predpis neustanovuje inak, správca dane vráti preplatok do jedného  mesiaca od doručenia žiadosti o jeho vrátenie (ide o všetky dane). Zákon osobitne upravuje vrátenie preplatku pri daniach z príjmov, t.j. že preplatok na dani z príjmov za príslušné zdaňovacie obdobie nemožno vrátiť skôr ako po uplynutí jedného mesiaca  po uplynutí lehoty  na podanie daňového priznania za  toto zdaňovacie obdobie. Zároveň sa ustanovuje, že preplatok nemožno vrátiť, ak žiadosť o vrátenie  bola podaná po zániku práva vyrubiť daň alebo rozdiel dane. Podanie žiadosti o vrátenie preplatku nepodlieha správnym poplatkom.  

Vzhľadom na oprávnenie správcu dane kompenzovať daňové nedoplatky s preplatkami, sa navrhuje v § 63 odsek 6  doplniť oprávnenie správcu dane vrátiť preplatok až po vykonaní kompenzácie  nedoplatkov daňového subjektu s jeho preplatkami.
	
Rovnako ako možno použiť na kompenzáciu nadmerný odpočet pri dani z pridanej hodnoty a  uplatnené vrátenie spotrebnej dane na úhradu nedoplatkov na daniach sa v § 63 ods. 9 navrhuje na kompenzáciu použiť aj cestnú daň, o ktorú vrátenie daňovník požiada.
            	
Novým zákonom o spotrebnej dani z minerálnych olejov sa ustanovuje colný úrad ako správca dane. Z toho dôvodu je potrebné v súlade s týmto zákonom doplniť § 63 odsek 10 zákona o kompenzáciu spotrebnej dane z minerálnych olejov, na ktorú bolo uplatnené jej vrátenie na nedoplatky na tej istej dani, cle a iných platbách, pri ktorých správu vykonáva colný úrad a následne na nedoplatky na iných daniach, ktorých správu vykonáva daňový úrad.

K  bodu  60

	Nadväzne na  lehotu ustanovenú  v § 69 sa  navrhuje v § 65 odsek 1 skrátiť lehotu, počas ktorej správca dane  bezvýsledne vymáha daňový nedoplatok, a to z desať na šesť rokov a následne ho odpísať z vlastného podnetu. 

K  bodu 61

	Úprava tohto ustanovenia nadväzuje na definíciu pojmov a na § 65.

K  bodu  62 

	V § 71 odsek 3  nadväzne na zákon o cenných papieroch v znení neskorších predpisov sa navrhuje upraviť správcovi dane pri určení záložného práva k cenným papierom povinnosť dať príkaz právnickej osobe na registráciu pozastavenia práva nakladať s cennými papiermi.

K  bodu  63

	Vzhľadom k tomu, že colný úrad ako správca dane v súvislosti s prijatím nového zákona o spotrebnej dani z minerálnych olejov bude oprávnený vykonávať v daňovom exekučnom konaní všetky právne úkony v mene štátu, vrátane jeho zastupovania v súdnom konaní, je potrebné  navrhnúť doplnenie § 73 ods. 3.

K bodu  64

	V záujme vymoženia daňových nedoplatkov od daňových dlžníkov, ktorí sa v daňovom exekučnom konaní snažia vyhnúť doručovaniu písomností  do vlastných rúk sa navrhuje v nadväznosti na ustanovenie § 17 doplniť ustanovenie § 76 odsek 3 o písmeno d). Ak správca dane nemôže doručiť písomnosť do vlastných rúk podnikateľom fyzickej alebo právnickej osobe na adresu, ktorú uviedli správcovi dane pri plnení si registračnej alebo oznamovacej povinnosti, písomnosť sa považuje po troch dňoch od vrátenia nedoručenej zásielky správcovi dane za doručenú.

K bodom  65 a 66

	Ustanovenie § 86 sa navrhuje terminologicky zosúladiť so zákonom o cenných papieroch v znení neskorších predpisov. 	

K bodu 67

	V § 87g sa navrhuje doplniť nový odsek 3, podľa ktorého ak spoluvlastník zaplatí vyvolávaciu cenu spoluvlastníckeho podielu, ktorý sa mal dražiť, dražba sa zruší a správca dane vydá rozhodnutie o prechode spoluvlastníckeho podielu nehnuteľnosti. Navrhovaný text sa dopĺňa z toho dôvodu, že právoplatné rozhodnutie o prechode  spoluvlastníckeho podielu k nehnuteľnosti má slúžiť ako podklad na zápis práva k nehnuteľnosti v katastri nehnuteľností záznamom, čo doteraz v zákone nebolo upravené. 

K bodom 68 a 69

V § 88 odsek 13 sa spresňuje znenie a vypúšťa časť textu z dôvodu zrušenia právnych predpisov uvedených v texte a zároveň sa vypúšťa aj poznámka pod čiarou k odkazu.

K  bodom  70 až  72
	
Zákonom  o   spotrebnej  dani  z   minerálnych  olejov  sa  ustanovuje  colný úrad  ako správca  dane. Uvedené  ustanovenia  § 103 (odseky 2 a 3)  sa dopĺňajú z  dôvodu, že colné riaditeľstvo, ako aj colný úrad  budú  mať všetky  kompetencie  vyplývajúce z  tohto zákona a medzi ne patrí aj povoľovanie úľav z penále, pokút, zvýšenia dane a z úrokov.
	
Ustanovenie  § 103 odsek 4 sa navrhuje upraviť z  dôvodu zosúladenia a  jednotného postupu so zákonom č. 231/1999 Z. z. o štátnej pomoci pri poskytovaní úľav z  penále, pokút, zo zvýšenia dane a  z  úrokov, nakoľko podľa § 5 citovaného zákona o štátnej pomoci je poskytnutie úľav z penále, pokút, zo zvýšenia  dane a  z  úroku  nepriamou  formou štátnej pomoci,  ktorá podlieha schváleniu  Úradu pre štátnu pomoc (s výnimkou § 3 zákona o štátnej pomoci).

K  bodu 73
	
Navrhovaným ustanovením § 109 sa určuje, kedy možno použiť tlačivá, vzor ktorých ustanovilo ministerstvo opatrením nadväzne na  zmenu navrhovanú v § 38 odsek 2  a v § 40 odsek 3 a 5. Vzhľadom k tomu, že sú rozdielne zdaňovacie obdobia, t.j. u dane z príjmov je zdaňovacím obdobím kalendárny rok, u DPH a spotrebných daní zdaňovacím obdobím  nie je kalendárny rok ale štvrťrok alebo mesiac a  daň sa nevyrubuje za zdaňovacie obdobie ani na zdaňovacie obdobie u dani z dedičstva, dani z darovania  a dani z prevodu a prechodu nehnuteľností,  je potrebné  upraviť  termín odkedy možno použiť vzory tlačív.
	
Navrhuje sa tiež uložiť povinnosť platiteľovi dane z príjmov zo závislej činnosti a  funkčných požitkov predkladať miestne príslušnému  správcovi dane hlásenie o úhrne príjmov  zo závislej činnosti a funkčných požitkov znížených o sumy povinného poistného a príspevkov na doplnkové dôchodkové poistenie, poskytnutých jednotlivým daňovníkom v peňažnej i nepeňažnej forme za uplynulé zdaňovacie obdobie a o zrazených preddavkoch na daň z týchto príjmov. Hlásenie je povinný platiteľ dane predkladať podľa vzoru ustanoveného ministerstvom financií po prvýkrát za zdaňovacie obdobie roku 2001 v termíne do 31. marca roku nasledujúceho po uplynutí zdaňovacieho obdobia. 

Tlačivá – majetkové priznanie a prehlásenie, ktorých vzor ustanoví ministerstvo financií opatrením sa prvýkrát použijú po 1. januári 2002.

K bodu 74
	
V § 110a sa navrhuje doplniť nový odsek 6, ktorým sa predlžuje termín na podanie majetkového priznania, ktoré sa malo podať k 30. septembru 2001 podľa stavu majetku k 1. januáru 2001, a to do 31. januára 2002 podľa stavu majetku k 31. decembru 2000 vzhľadom na nový systém podávania majetkového priznania, ako aj nadväzne na zisťovanie majetkového prírastku.  Úpravou § 40 a i tohto prechodného ustanovenia trojročná periodicita zostáva zachovaná, to znamená, že ďalšie majetkové priznanie sa bude podávať v roku 2004.

K bodu 75
	
Z dôvodu potreby zjednotenia pojmov  sa navrhuje v celom texte zákona  nahradiť slová "doplatok dane" slovami "rozdiel dane" vo všetkých gramatických tvaroch, v nadväznosti na § 44 - vyrubovacie konanie,  ktorého výsledok môže byť kladný alebo záporný a v ktorom je tento pojem už zavedený. Vzhľadom na prijatie zákona č. 150/2001 Z.z. o daňových orgánoch a ktorým sa mení a dopĺňa zákona č. 440/2000 Z.z. o správach finančnej kontroly je potrebné zosúladiť názov Ústredné daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky na Daňové riaditeľstvo Slovenskej republiky. Rovnako sa navrhuje nahradiť slovo "prevádzkareň" slovami "stála prevádzkareň" a slovo "cudzina" slovom "zahraničie" z dôvodu zosúladenia pojmov.

K   Čl. II
	
Účinnosť novely zákona sa navrhuje od 1. septembra 2001  okrem  čl. I bodu 16 - § 23  ods. 5 písm. s) a t) a bodu  59 - § 63 ods. 10, ktoré nadobudnú účinnosť 1. januára 2002.

DOLOŽKA ZLUČITEĽNOSTI

návrhu zákona s právom Európskej únie

1.	Navrhovateľ zákona:

Vláda Slovenskej republiky    

2.	Názov návrhu zákona:

Návrh zákona, ktorým sa mení a dopĺňa zákon SNR č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov a o zmenách v sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov. 

3.	V práve Európskej únie je problematika návrhu zákona upravená:

-	smernica Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 o vzájomnej pomoci kompetentných úradov členských štátov v oblasti priamych a nepriamych daní - zmenená smernicou Rady 79/1070/EHS zo 6. decembra 1979 a smernicou Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992,
-	nariadenie Rady 92/218/EHS z 27. januára 1992 o administratívnej spolupráci v oblasti nepriameho zdaňovania (DPH),
-	smernica Rady 76/308/EHS z 15. marca 1976 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok rezultujúcich z operácií tvoriacich časť systému financovania Európskeho poľnohospodárskeho vyrovnávacieho a garančného fondu a poľnohospodárskych daní a ciel – doplnená smernicou Rady 79/1071/EHS zo 6. decembra 1979 a nariadením Rady 92/108/EHS z 14. decembra 1992,
-	smernica 95/46/ES Európskeho parlamentu a Rady z 24. októbra 1995 o ochrane jednotlivcov s ohľadom na spracovanie osobných údajov a o voľnom pohybe týchto údajov,
-	Zmluva o Európskej únii (Amsterdamské znenie) čl. 6 ods. 2,
-	Zmluva o založení Európskeho spoločenstva – čl. 87 a 88 (ex. čl. 92 a 93),
-	Európska dohoda o pridružení.

4.	Problematika návrhu zákona:

Návrh zákona svojou problematikou patrí medzi priority aproximácie práva podľa čl. 70 Európskej dohody o pridružení a patrí medzi priority odporúčané v Bielej knihe podľa kapitoly 10 (smernica Rady 77/799/EHS, smernica Rady 76/308/EHS).

5.	Charakteristika právnych noriem Európskej únie, ktorými je upravená problematika návrhu zákona:

Rozsah vzájomnej  spolupráce medzi daňovými úradmi v členských štátoch je upravený v smernici Rady 77/799/EHS z 19. decembra 1977 v znení neskorších zmien. Cieľom uvedenej právnej normy EÚ je, aby si kompetentné daňové úrady členských štátov vymieňali informácie, ktoré by im umožnili vykonávať správny odhad daní z príjmu a kapitálu.

Spolupráca kompetentných úradov je založená na týchto formách spolupráce:
-	výmena informácií na požiadanie,
-	spontánna výmena informácií,
-	automatická výmena informácií,
-	zachovanie tajomstva, 
-	bilaterálne konzultácie, 
-	monitorovanie a zbieranie skúseností. 

Uvedená právna forma v širšom kontexte zabraňuje daňovým únikom a vytvára právny rámec pre boj proti medzinárodným daňovým únikom. Krajiny strednej a východnej Európy (SVE) by sa mali zapojiť do systému výmeny informácií.

Nariadenie Rady 92/218/EHS vymedzuje spôsoby, ktorými sú administratívne úrady v členských štátoch zodpovedné za aplikovanie zákona o dani z pridanej hodnoty, musia navzájom spolupracovať a spolupracovať taktiež s Komisiou Európskeho spoločenstva, aby zabezpečili súlad s týmto zákonom. Nariadenie Rady ďalej upravuje postupy pre výmenu informácií o dani z pridanej hodnoty na transakcie vo vnútri Spoločenstva elektronickými prostriedkami a nejakú následnú výmenu informácií medzi kompetentnými úradmi členských štátov.

Smernica Rady 76/308/EHS vymedzuje formy vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok, úrokov a nákladov, podrobné pravidlá pre ich aplikáciu, podmienky poskytovania informácií medzi kompetentnými úradmi členských štátov a zabezpečenie preventívnych opatrení na garanciu vymáhania pohľadávok.

Smernica 95/46/ES Európskeho parlamentu a Rady vymedzuje formy spracovania a výmeny osobných údajov, založenie a fungovanie vnútorného trhu, prístup k osobným údajom, zásady ochrany základných práv jednotlivcov v oblastiach ekonomickej a sociálnej aktivity vyplývajúcej z aproximácie vnútroštátnych zákonných predpisov.

Európska únia podľa čl. 6 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii rešpektuje základné ľudské práva ako ich zaručuje Európsky dohovor o ochrane ľudských práv a základných slobôd podpísaný v Ríme 4. novembra 1950.

Podľa ustanovení článku 87 (ex. čl. 92) Zmluvy o Európskom spoločenstve sú zakázané akékoľvek podpory poskytované štátom alebo z verejných zdrojov v akejkoľvek forme, ktoré narúšajú, bránia alebo obmedzujú hospodársku súťaž tým, že zvýhodňujú niektoré výrobné odvetvia alebo niektorých podnikateľov, pokiaľ narušenie hospodárskej súťaže môže ovplyvniť vzájomný obchod medzi členskými štátmi Európskeho spoločenstva. 

Čl. 88 (ex. čl. 93) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva ustanovuje základné princípy v oblasti monitorovania a oznamovania štátnej pomoci.

V čl. 64 Európskej dohody o pridružení sa Slovenská republika zaviazala postupovať pri poskytovaní a kontrole štátnej pomoci tak, ako je jej poskytovanie upravené v čl. 87 a 88 (ex. čl. 92 a 93) Zmluvy o založení ES.

6.	Vyjadrenie stupňa kompatibility s právnou normou EÚ

Navrh zákona je čiastočne kompatibilný s uvedenými normami EÚ. Úplná kompatibilita s právnymi normami EÚ je plánovaná dňom vstupu Slovenskej republiky do EÚ.