Dôvodová správa

Vývoj právnej úpravy v oblasti cestovného ruchu na úrovni ústrednej štátnej správy v Slovenskej republike

Cestovný ruch je jedným z vedúcich odvetví svetového hospodárstva a jeho podiel na hrubom domácom produkte vo vyspelých, ale aj v rozvojových krajinách neustále rastie a dosahuje nezanedbateľný objem.
Cestovný ruch:
•	je najefektívnejšou činnosťou na produkciu devíz,
•	je významným faktorom politiky zamestnanosti, napomáha rozvoju hospodárstva v ekonomicky zaostávajúcich regiónoch tým, že je schopný vytvárať nové pracovné miesta pri relatívne nízkych nákladoch, pričom rozvoj podnikania v tomto odvetví významne oživuje dopyt a vplýva na vývoj príjmov,
•	stimuluje zachovanie kultúrneho dedičstva a ochranu prírody,
•	prispieva k upevňovaniu medzinárodných politických a hospodárskych vzťahov,
•	prispieva k popularizácii našich národných kultúrnych a prírodných hodnôt a prispieva k rozširovaniu poznatkov o politickom systéme a rozvoji demokracie a tým aj k vytváraniu pozitívneho obrazu našej krajiny v zahraničí. 
Cestovný ruch v štruktúre hospodárstva SR predstavuje samostatné odvetvie s vlastným výsledným produktom, materiálno-technickou základňou i špecializovanými silami. Opiera sa o vlastnú "surovinovú" základňu Slovenska, významnú pre tvorbu národného dôchodku, rozširovanie pracovných príležitostí a vnútorný i vonkajší trh. 
     Súčasne je cestovný ruch aj interdisciplinárnym odvetvím, ktoré má intenzívne prepojenie na kultúru, zdravotníctvo, ekológiu, dopravu, školstvo, mládež a šport, potravinársky priemysel, zahraničný obchod a financie.
Význam cestovného ruchu pre hospodársky a sociálny rozvoj krajiny už v minulosti viedol k tomu, že základné pravidlá podnikania v tejto oblasti, formy podpory štátu a starostlivosti štátu o túto oblasť, organizácia cestovného ruchu a výkon štátnej správy na tomto úseku boli upravené osobitnými predpismi. Vyplýva to z týchto skutočností:

1.	Už za 1. Československej republiky zákon č. 259/1924 Sb. zák. a nar. Živnostenský zákon pre územie Slovenska a Podkarpatskej Rusi zaraďoval pohostinské činnosti (ku ktorým patrilo aj ubytovanie, podávanie pokrmov), výčapnícke činnosti (predaj alkoholických a nealkoholických nápojov) a činnosť cestovných kancelárií medzi koncesované živnosti, na vykonávanie ktorých bolo potrebné splniť osobitné predpoklady (odborné, zdravotné, mravnostné atď.). 
2.	Zákon č. 149/1939 Slovenského zákonníka o cestovnom ruchu upravoval hlavne organizáciu starostlivosti štátu o cestovný ruch. Ukladal úlohy pre ministerstvo hospodárstva (zabezpečiť technické a hospodárske predpoklady cestovného ruchu, vymedzovať oblasti správnych celkov starostlivosti o cestovný ruch a obstarávať informačnú a propagačnú službu cestovného ruchu) a pre Riaditeľstvo cestovného ruchu, ako samostatný útvar so špecifickým postavením, ktoré bolo priamo podriadenou organizáciou ministerstva hospodárstva a používalo pri výkone informačnej a propagačnej činnosti názov Slovakotour, Slovenská informačná a propagačná služba cestovného ruchu.
3.	V roku 1963 bol zákonom č. 104/1963 Zb. o zriadení a právomoci Vládneho výboru pre cestovný ruch zriadený Vládny výbor pre cestovný ruch ako orgán vlády Československej socialistickej republiky pre riadenie domáceho a zahraničného cestovného ruchu a následne zákonom Slovenskej národnej rady č. 9/1964 Zb. o Výbore Slovenskej národnej rady pre cestovný ruch bol zriadený Výbor Slovenskej národnej rady pre cestovný ruch ako oblastný orgán Vládneho výboru ČSSR pre cestovný ruch a súčasne ako orgán Slovenskej národnej rady. Tieto výbory vlády Československej socialistickej republiky a Slovenskej národnej rady okrem organizovania a riadenia cestovného ruchu sa zúčastňovali na uzatváraní medzinárodných zmlúv o cestovnom ruchu, zastupovali Československú socialistickú republiku v medzinárodných organizáciách cestovného ruchu, schvaľovali plán rozvoja cestovného ruchu a vydávali na základe zákonných splnomocnení všeobecne záväzné právne predpisy pre oblasť cestovného ruchu. Zároveň na základe týchto zákonov sa zriaďovali krajské, okresné, mestské a miestne komisie pre cestovný ruch pri príslušných národných výboroch.
4.	Ústavným zákonom č. 143/1968 Zb. o československej federácii kompetencie v oblasti cestovného ruchu prešli na národné republiky. Na základe toho bol uznesením vlády SSR č. 252/1970 Zb. vytvorený Vládny výbor pre cestovný ruch SSR ako poradný, koordinačný a iniciatívny orgán cestovného ruchu. Neskôr uznesením vlády SSR č. 86/1988 bol tento Vládny výbor včlenený do Ministerstva obchodu SSR, od roku 1990 Ministerstva obchodu a cestovného ruchu Slovenskej socialistickej republiky ako samostatná správa na čele s námestníkom ministra pre cestovný ruch. Od roku 1992 je cestovný ruch súčasťou Ministerstva hospodárstva SR na úrovni sekcie.
     Takto sa úroveň riadenia a výkonu štátnej správy v oblasti cestovného ruchu postupne znižovali z Výboru národnej rady na vládny výbor, potom na úsek ministerstva obchodu a cestovného ruchu a nakoniec ako sekcia ministerstva hospodárstva. Súčasne s týmto procesom klesala aj koncepčnosť, koordinácia a účinnosť starostlivosti štátu o túto oblasť.
     Po roku 1989 bol zákon č. 158/1988 Zb. o vnútornom obchode zrušený bez náhrady zákonom SNR č. 572/1991 Zb. o štátnej správe v živnostenskom podnikaní a vyhláška č. 164/1988 Zb. MOaCR SSR o zmene a doplnení vyhlášky MO SSR č. 100/1982 Zb., ktorou sa vykonávajú niektoré ustanovenia zákona SNR č. 130/1981 Zb. o vnútornom obchode bola zrušená zákonom SNR č. 322/1992 Zb. o štátnej štatistike taktiež bez náhrady. Táto skutočnosť znamená rozpad miestnej  štátnej správy v oblasti cestovného ruchu.
Platná právna úprava v oblasti cestovného ruchu
Platná právna úprava v oblasti cestovného ruchu je charakteristická svojou roztrieštenosťou a neúplnosťou. Existujú čiastkové úpravy vo viacerých zákonoch a podzákonných predpisoch resp. uzneseniach. Ide najmä o:
1.	zákon SNR č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov,
2.	zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov,
3.	zákon č. 634/1992 Zb. o ochrane spotrebiteľa v znení neskorších predpisov a zákon NR SR č. 274/1993 Z.z. o vymedzení pôsobnosti orgánov vo veciach ochrany spotrebiteľa,
4.	Občiansky zákonník - zákon č. 40/1964 Zb. v znení neskorších predpisov,
5.	vyhlášku Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky č. 125/1995 Z. z.,  ktorou sa upravuje kategorizácia pohostinských prevádzkarní a klasifikačné znaky na ich zaraďovanie do skupín a kategorizácia ubytovacích zariadení a klasifikačné znaky na ich zaraďovanie do tried,
6.	zákon číslo 281/2001 Z. z. o zájazdoch, podmienkach podnikania cestovných kancelárií a cestovných agentúr a o zmene a doplnení Občianskeho zákonníka v znení neskorších predpisov.
Vychádzajúc z tohto prehľadu, ústredným orgánom štátnej správy pre cestovný ruch, v súčasnosti podľa § 3 ods. 1 písm. f) zákona SNR č. 347/1990 Zb. o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov je Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky. Rozsah jeho pôsobnosti a úlohy v cestovnom ruchu nie sú však v tomto kompetenčnom zákone podrobnejšie vymedzené. Úlohy v cestovnom ruchu sú zabezpečované predovšetkým v rámci samostatnej sekcie cestovného ruchu. Jej kompetencie, práva i povinnosti sú upravené v štatúte a Organizačnom poriadku MH SR.
     Uznesením vlády Slovenskej republiky č. 450 z 20.6.1995 bola k 1. 9. 1995 zriadená Slovenská agentúra pre cestovný ruch ako príspevková organizácia Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky na podporu štátnej propagácie a marketingu cestovného ruchu Slovenskej republiky. Slovenská agentúra pre cestovný ruch prevzala činnosti v oblasti propagácie a marketingu, ktoré dovtedy zabezpečovala  sekcia cestovného ruchu na Ministerstve hospodárstva SR. Vytvoril sa tým priestor, aby sa tieto aktivity vykonávali na špecializovanej úrovni obdobne ako v okolitých krajinách. 
Na národnej úrovni,  hlavne na účely koordinácie činnosti jednotlivých rezortov, bola na základe odporučenia uvedeného uznesenia, vytvorená Rada pre cestovný ruch ako medzirezortný, poradný a koordinačný orgán ministra hospodárstva. Jej členmi sú zástupcovia ministerstiev, podnikateľských združení pôsobiacich v cestovnom ruchu, alebo v súvisiacich činnostiach, vybrané špecializované organizácie a odborníci.
     Mimo uvedených právnych noriem sú v platnosti ďalšie, ktoré sa dotýkajú cestovného ruchu ako odvetvia participujúceho na využívaní územia. Sú to hlavne stavebný zákon, zákony o lesoch a ich ochrane, zákony o pôdnom fonde a jeho ochrane, zákon o ochrane prírody, zákon o vodách, zákony o využívaní a ochrane prírodných zdrojov a ďalšie právne záväzné predpisy. Tieto v ich súčasnom znení záujmy cestovného ruchu neberú do úvahy, alebo ich ako negatívny jav skôr obmedzujú, prípadne vylučujú. 

Cestovný ruch vo svete a v Európe     
     Cestovný ruch predstavuje v celosvetovom meradle jedno z najdynamickejšie sa rozvíjajúcich odvetví. Podľa údajov Svetovej organizácie cestovného ruchu (WTO) v roku 2000 bolo zaznamenaných 662,9 miliónov pricestovaní, pričom príjmy z cestovného ruchu predstavujú v celosvetovom meradle 453,4 mld. USD. Podstatná časť cestovného ruchu sa realizuje v Európe, keď táto sa na pricestovaniach podieľa 59 % a príjmy predstavujú 50 %-ný podiel. Podľa prepočtov tejto organizácie má toto dominantné postavenie Európy byť zachované aj v roku 2002, keď medziročný nárast pricestovaní má predstavovať 3,1 %. Pritom v rámci Európy najvyšší nárast má byť zaznamenaný práve v oblasti Strednej a Východnej Európy, a to až 4,8 %.
     Tieto výsledky sa dosiahli vďaka výrazným zásahom štátov jednotlivých krajín do rozvoja cestovného ruchu, ktoré prešli viacerými fázami a mali rozdielnu podobu (od odstraňovania administratívnych bariér  - vízová, pasová  a colná politika, cez ochranu a zabezpečenie verejného poriadku, podporu podnikania, rozvoj infraštruktúry až po marketing a propagáciu v zahraničí). Štátne politiky cestovného ruchu v jednotlivých krajinách  OECD vychádzali z celkovej  ekonomickej a  spoločenskej situácie v danej krajine a podľa toho sledovali rôzne ciele (zvýšenie devízových príjmov, rast zamestnanosti, rozvoj v problémových regiónoch a pod.)  a na ich dosiahnutie využívali početné priame i nepriame nástroje. Medzirezortný charakter cestovného ruchu viedol k tomu, že sa na realizácii štátnej politiky CR museli  zúčastňovať viaceré ministerstvá – vnútra, zahraničných vecí, dopravy, hospodárstva, národné banky a pod. Postupne sa dospelo k tomu, že záležitosti cestovného ruchu nie je možné ponechávať na vnútornú správu jednotlivých rezortov, ale že je potrebné vytvoriť ústredný orgán, ktorý by jednak koordinoval činnosť týchto rezortov a jednak zabezpečil realizáciu činností špecifických pre cestovný ruch, najmä destinačný marketing a propagáciu v zahraničí.  
      Vo všeobecnosti možno konštatovať, že v centralizovaných štátoch (Írsko, Grécko, Portugalsko, Taliansko, Škandinávske krajiny) existujú pomerne výrazne vyprofilované   orgány cestovného ruchu, či už ako ministerstvá, resp. úrady pre cestovný ruch. Vo federatívnych alebo spolkových krajinách (USA, NSR, Rakúsko) je rozvoj cestovného ruchu považovaný viac za vec regiónov z titulu štátneho usporiadania ako aj v dôsledku už dosiahnutej úrovne cestovného ruchu. V štátoch ako Grécko, Taliansko, Francúzsko, Portugalsko a Španielsko má cestovný ruch mimoriadny význam, a preto v nich v čase rozbehu rozvoja cestovného ruchu pracovali samostatné ministerstvá cestovného ruchu, alebo aspoň samostatné útvary pre cestovný ruch riadené na úrovni štátneho tajomníka.
     Poznatky v rámci Európy naznačujú, že podpora cestovného ruchu závisí od:
-	celkovej hospodárskej politiky a na ňu nadväzujúcej politiky cestovného ruchu,
-	 významu cestovného ruchu pre ekonomiku krajiny,
-	územného usporiadania a deľby kompetencií medzi ústrednou vládou a regionálnymi vládami, resp. miestnymi samosprávami.

Návrh legislatívneho riešenia - Návrh na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR

     Doterajšie skúsenosti ukazujú, že efektívnosť odvetvia cestovného ruchu sa dosahuje najmä vhodným zosúlaďovaním ekonomických aktivít podnikov s činnosťou miestnej štátnej správy, samosprávy a mimovládnych organizácií pôsobiacich v  cestovnom ruchu a  s podpornými opatreniami ústredných štátnych orgánov - synergický efekt. Rozvoj cestovného ruchu nie je možný bez vysokej úrovne kvality a sortimentu poskytovaných služieb, štátnej i komerčnej propagácie, zodpovedajúcich investícií, ľudských zdrojov, legislatívnych i ekonomických opatrení a týmto potrebám zodpovedajúcej organizačnej štruktúre. 
     Vychádzajúc z Národného programu rozvoja cestovného ruchu v SR, bude potrebné v oblasti cestovného ruchu realizovať celý rad zásadných opatrení, ako napr. prijatie zákona o združeniach cestovného ruchu, ako aj o komplexnom systéme financovania odvetvia, novelizácia vyhlášky MH SR č. 125/1995 Z. z. o kategorizácii ubytovacích a stravovacích zariadení, vypracovanie a schválenie Regionalizácie cestovného ruchu ako základného rezortného rozvojového zámeru a marketingového dokumentu. V oblasti marketingu, v záujme zvýšenia konkurencieschopnosti Slovenska ako cieľovej krajiny cestovného ruchu, je potrebné vypracovať a realizovať celkovú marketingovú koncepciu. Vzhľadom na rozdrobenosť podnikateľskej sféry štátna správa i samospráva musia zabezpečovať mnohé úlohy v oblasti vzájomnej koordinácie, a to tak na národnej, regionálnej i miestnej úrovni. Zásadné skvalitnenie činnosti bude potrebné vykonať aj v oblasti informatiky a propagácie, vrátane dobudovania turisticko-informačných kancelárií, marketingu a vzdelávania. Postupné rozširovanie a skvalitňovanie činnosti Slovenskej agentúry pre cestovný ruch, dobudovanie turisticko-informačných kancelárií.  Bude potrebné zosúladiť štatistické vykazovanie cestovného ruchu s krajinami OECD, resp. v rámci krajín WTO, ďalej zdokonaľovať prácu Slovenska v medzinárodných inštitúciách cestovného ruchu  vrátane spolupráce s okolitými krajinami.
     Súčasné inštitucionálne usporiadanie riadenia cestovného ruchu je, vzhľadom na potreby jeho ďalšieho rozvoja na Slovensku, nevyhovujúce.
 	Začlenenie makroekonomickej regulácie cestovného ruchu do rezortu hospodárstva je z hľadiska prierezového charakteru a špecifík cestovného ruchu neperspektívne. Navyše Ministerstvo hospodárstva SR rieši  množstvo zásadných problémov úplne odlišného charakteru ako má cestovný ruch, ktoré súvisia s celkovým riešením hospodárskej politiky Slovenska. Tieto problémy si vyžadujú operatívny i koncepčný prístup pri vynaložení maximálneho úsilia zo strany zamestnancov MH SR. Riešenie týchto problémov vedie k odsúvaniu otázok súvisiacich s potrebami rozvoja cestovného ruchu, jeho novej koncepcie, koordinácie zainteresovaných rezortov, nárokov na počet zamestnancov a organizačné usporiadanie. Bezprostredným prejavom je každoročne znižovanie rozpočtovaných prostriedkov (predovšetkým od roku 1999, kedy sa znížili oproti roku 1998 o takmer polovicu) pre potreby sekcie, znižovanie počtu zamestnancov, návrhy na zrušenie sekcie cestovného ruchu, resp. jej včlenenie ako odboru do iných sekcií, nekonzultujú sa otázky týkajúce sa aj cestovného ruchu so sekciou cestovného ruchu - kompetenčný zákon, novelizácia zákona o DPH, letecký zákon a iné legislatívne i ekonomické normy. 
     Z prierezového charakteru cestovného ruchu je možné konštatovať, že prioritné záujmy a špecifiká jednotlivých rezortov neumožňujú venovať dostatočnú pozornosť, čas i priestor na zabezpečenie úloh i potrieb cestovného ruchu.
      V súčasnom období je preto nevyhnutné doriešiť inštitucionálnu stránku makroekonomickej regulácie cestovného ruchu, najmä prepojenie na regióny a vzťahy k zahraničiu. 
     Práve v tomto období intenzifikácie otvárania sa svetu a demokratizácie pohybu ľudí, spojeným s právom cestovať ako s jednou z najdôležitejších práv slobodného občana, je dôležité riešiť  postavenie cestovného ruchu v štruktúre správy a riadenia rozvoja Slovenska.  
     Celkové poňatie cestovného ruchu obsahuje politickú, hospodársku, kultúrnu, ekologickú, sociologickú a technologickú dimenziu. Ťažiskom činnosti ústredného orgánu štátnej správy v tejto oblasti má byť predovšetkým hospodárska dimenzia a kultúrno-politická v zmysle prezentácie Slovenska doma i v zahraničí.

      Najvhodnejšiu formu organizácie zabezpečenia uvedených úloh na ústrednej úrovni predstavuje samostatný  ústredný orgán štátnej správy SR a to bez väzieb charakteru podriadenosť, nadradenosť, na iné odvetvia a rezorty. Takúto formu predstavuje Národný úrad pre cestovný ruch Slovenskej republiky. Tento orgán musí mať pôsobnosť a príslušné právomoci v celej Slovenskej republike. Musí byť samostatný, profesijne vybavený a zameraný na riešenie problematiky cestovného ruchu s oprávnením koordinovať túto oblasť s ostatnými orgánmi štátnej správy. Musí mať vlastnú rozpočtovú kapitolu. Jedinou prioritou tohto úradu musí byť cestovný ruch. Z uvedených skutočností vyplýva, že by mal mať svojím charakterom kompetencie obdobné ako ministerstvá.  

1.	Pôsobnosť  Národného úradu pre  cestovný ruch SR:
Národný úrad pre cestovný ruch SR bude pôsobiť na základe príslušného zákona o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy SR (návrh príslušného zákona v súčasnosti spracúva Úrad vlády SR, úsek podpredsedu vlády Fogaša) ako ústredný orgán štátnej správy pre oblasť cestovného ruchu. Jeho partnermi v otázkach cestovného ruchu budú ústredné orgány štátnej správy pôsobiace v príslušných oblastiach, najmä rezorty financií, hospodárstva, vnútra, kultúry, životného prostredia, zahraničných vecí, práce a sociálnych vecí, zdravotníctva, dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja, pôdohospodárstva, školstva, mládeže a športu, štatistika ako aj inštitúcie miestnej štátnej správy - krajské úrady a územnej samosprávy - predovšetkým vyššie územné celky. NÚCR SR bude úzko spolupracovať s územnými a profesijnými združeniami cestovného ruchu a s Odborovým zväzom pracovníkov obchodu a cestovného ruchu v zmysle zákonom stanovených kompetencií a pôsobností.
Národný úrad pre cestovný ruch SR bude rozpočtovou organizáciou, svojimi príjmami a výdavkami napojený na štátny rozpočet. Bude právnickou osobou, v právnych veciach bude vystupovať vo svojom mene. Sídlom Národného úradu pre cestovný ruch SR bude Bratislava. Priestory budú zabezpečené v spolupráci s Dislokačnou komisiou pre umiestňovanie štátnych orgánov, ktorá je zriadená pri Rade vlády SR pre verejnú správu.   
     Vnútornú organizačnú štruktúru Národného úradu pre cestovný ruch SR, rozsah pôsobnosti a vzájomné vzťahy organizačných útvarov, rozsah oprávnení a zodpovednosti vedúcich zamestnancov upraví štatút, resp. organizačný poriadok.
     V jednotlivých oblastiach bude potrebné zabezpečovať nasledovné úlohy:
Predseda Národného úradu pre cestovný ruch SR 
     Na čele Národného úradu pre cestovný ruch SR (ďalej len NÚCR SR)  je predseda NÚCR SR, ktorý riadi úrad a je zodpovedný vláde SR za jeho činnosť. Ako štatutárny orgán NÚCR SR koná v mene NÚCR SR vo všetkých veciach. Podpisuje všeobecne záväzné predpisy vydávané NÚCR SR, určuje organizačnú štruktúru a  schvaľuje organizačný poriadok NÚCR SR, vymenúva a odvoláva vedúcich zamestnancov NÚCR SR. Určuje platové a ďalšie náležitosti zamestnancom NÚCR SR. Sekretariát predsedu zároveň zabezpečuje úlohy informačného charakteru v zmysle zákona o informáciách. V súlade so zákonom č. 10/1996 Z. z. o kontrole v štátnej správe predseda NÚCR SR priamo riadi útvar kontroly plniaci kontrolné úlohy ako aj úlohy spojené s vybavovaním petícií a sťažností.  
Predseda NÚCR SR je zároveň predsedom Rady pre cestovný ruch. Dňom zriadenia NÚCR SR sa ruší pôsobnosť Rady pre cestovný ruch ako poradného orgánu ministra hospodárstva SR a zároveň sa Rada pre cestovný ruch stáva poradným orgánom predsedu NÚCR SR. Jej ďalšie pôsobenie bude upravené v zmysle uznesenia vlády SR číslo 213/2001 bod C.4., ktorým sa stanoví rámec pre činnosť poradných a koordinačných orgánov vlády v súlade s dokumentom Audit.
Predsedu NÚCR  SR v jeho neprítomnosti zastupuje podpredseda. Podpredseda bude zároveň vykonávať funkciu vedúceho úradu.
Pôsobnosť v oblasti rozvoja a podpory podnikania v CR
 Úlohou bude predovšetkým:
•	spolupracuje so samosprávnymi krajmi pri tvorbe a realizácii regionálnych plánov rozvoja CR – realizácia sektorového operačného plánu cestovného ruchu v rámci Národného programu regionálneho rozvoja SR
•	tvorba koncepcií a strategické ovplyvňovanie trhu vychádzajúce z výsledkov základného výskumu a každoročných prieskumov trhu, pričom sa berie do úvahy celková stratégia vlády
•	hodnotenie vývoja cestovného ruchu,  v spolupráci so ŠÚ SR jeho štatistické sledovanie,  analyzovanie a realizácia, spôsobov a metód štatistického zisťovania cestovného ruchu kompatibilného s WTO, OECD i EÚ  
•	vytváranie komplexného systému financovania cestovného ruchu s cieľom zvýšenia úrovne a kvality inšfraštruktúry cestovného ruchu
•	navrhovanie zodpovedajúcich a potrebných legislatívnych a ekonomických  opatrení a noriem s cieľom rozvoja cestovného ruchu a vyhodnocovať dopad týchto opatrení na rozvoj CR a subjekty pôsobiace v CR
•	navrhovanie a realizácia opatrení zameraných na vytváranie nových pracovných miest v oblasti cestovného ruchu   
•	normotvorná činnosť v oblasti cestovného ruchu ako napr. novelizácia Vyhlášky MH SR č. 125/1995 Z. z., spolupráca s rezortom dopravy v oblasti noriem týkajúcich sa horských dopravných zariadení atď.
•	výskum trhu cestovného ruchu v podmienkach Slovenska, ako aj jeho porovnávanie s celosvetovým vývojom 
•	v spolupráci so Slovenskou záručnou a rozvojovou bankou realizácia Programu podpory rozvoja cestovného ruchu v SR
•	realizácia sektorového operačného programu cestovného ruchu v rámci Národného plánu regionálneho rozvoja SR
•	posudzovanie územno-plánovacej dokumentácie na úrovni Slovenska ako aj vypracúvanie rezortných územno-plánovacích zámerov. Úzka spolupráca s rezortmi životného prostredia, zdravotníctva, kultúry i pôdohospodárstva pri záchrane a využívaní kultúrnych, historických a prírodných podmienok Slovenska na  účely cestovného ruchu
•	tvorba a spolupodieľanie sa na príprave projektov pre vstup PZI do oblasti cestovného ruchu.
•	koordinácia subjektov politiky cestovného ruchu na všetkých úrovniach vrátane mimovládnych organizácií v súlade so štátnou stratégiou rozvoja CR. Táto úloha vyplýva z mnohorozmernosti cestovného ruchu
•	iné úlohy spojené s aktuálnym vývojom v  cestovnom ruchu predovšetkým v oblasti vzdelávania a výchovy zamestnancov v cestovnom ruchu i obyvateľov smerujúcich ku kvalite poskytovaných služieb a kladnému vzťahu k cestovnému ruchu 
•	prostredníctvom ekonomických a legislatívnych nástrojov realizácia opatrení na zabezpečenie kvality poskytovaných služieb - certifikácia ISO 9000, HACCP – zavedenie zásad správnej výrobnej praxe, atď. a to vrátane vytvorenia ekonomických a legislatívnych predpokladov na zabezpečenie dôslednej kontrolnej činnosti zameranej do oblasti dodržiavania kvality a hygieny 
•	spolupracovať so Slovenskou obchodnou inšpekciou v oblasti ochrany spotrebiteľa v cestovnom ruchu
•	v súvislosti s rozvojom informatiky zabezpečovanie a realizácia informačných služieb a podpora informačných technológií ako základného predpokladu návštevnosti stredísk a zariadení cestovného ruchu 
•	tvorba, správa a aktualizácia web stránok NÚCR SR
•	spolupráca s miestnou štátnou správou, územnou samosprávou ako aj so združeniami cestovného ruchu lokálneho a regionálneho charakteru
•	spolupráca s podnikateľskými, profesijnými združeniami, zväzmi a asociáciami.

Pôsobnosť v oblasti medzinárodnej spolupráce 

•	Realizácia politiky cestovného ruchu v zahraničí, koordinácia a usmerňovanie činnosti v rámci predvstupového procesu Slovenska do európskych štruktúr
•	zastupovanie Slovenska vo vzťahu k zahraničiu, a to členstvom vo Svetovej organizácii cestovného ruchu (WTO), v rôznych medzinárodných združeniach cestovného ruchu (Stredoeurópska iniciatíva, Die Donau a pod.)
•	spolupráca s európskymi odborovými štruktúrami, ktoré zastrešujú činnosť cestovného ruchu - IUL, EFFAT
•	koordinácia subjektov cestovného ruchu Slovenska v rámci cezhraničnej spolupráce
•	spolupráca so zastupiteľskými úradmi  Slovenska v zahraničí 
•	vypracúvanie návrhov na uzatváranie medzinárodných a medzivládnych zmlúv a dohôd v oblasti cestovného ruchu
•	koordinácia projektov cestovného ruchu realizovaných za pomoci predvstupových a štrukturálnych fondov EÚ
•	stratégia marketingu a propagácie cestovného ruchu
•	usmerňuje činnosť Slovenskej agentúry pre cestovný ruch ako výkonnej zložky v oblasti realizácie marketingu a propagácie cestovného ruchu.

Pôsobnosť v oblasti ekonomicko-prevádzkovej a riadenia ľudských zdrojov
•	zabezpečovanie hospodársko-prevádzkových úloh - správa (nájom) budovy, autodoprava, pošta, atď.
•	funkcia rozpočtového správcu 
•	zabezpečovanie všeobecno-vzdelávacích aktivít
•	zabezpečovanie  pracovno-právnych úloh.
 
Rada pre cestovný ruch - poradný a iniciatívny orgán predsedu NÚCR SR zložený zo zástupcov rezortov, profesijných zväzov i odborníkov z oblasti cestovného ruchu.
Slovenská agentúra pre cestovný ruch - príspevková organizácia NÚCR SR na zabezpečovanie úloh marketingu a štátnej propagácie cestovného ruchu SR. Jej úlohy zostávajú tak, ako ich má určené v štatúte.
2. Personálne zabezpečenie NÚCR SR
     Vzhľadom na úlohy a pôsobnosť NÚCR SR odborní zamestnanci musia mať  vzdelanie zodpovedajúce Katalógu pracovných činností (Nariadenie vlády SR č. 249/1992 Z. z.), zodpovedajúcu odbornú prax  a v nadväznosti na konkrétne pracovné zaradenie schopnosť komunikovať vo svetovom jazyku. 
     V súčasnej dobe na zabezpečenie úloh NÚCR SR navrhujeme 46 zamestnancov.  Pre začatie činnosti NÚCR SR bude potrebné delimitovať súčasnú sekciu cestovného ruchu MH SR do organizačnej štruktúry NÚCR SR. U ostatných odborných zamestnancov MH SR, ktorí budú prípadne prechádzať do organizačnej štruktúry NÚCR SR, bude ich pracovné zaradenie najbližšie k ich pôvodnému zaradeniu.   
Návrh legislatívneho riešenia
1. Ciele a obsah navrhovanej právnej úpravy

1.1.  Ciele navrhovanej právnej úpravy

Cieľom navrhovanej právnej úpravy je:

•	upraviť výkon štátnej správy v oblasti cestovného ruchu - zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR
•	 upraviť otázky zriadenia a právneho postavenia Slovenskej agentúry pre cestovný ruch, ktoré boli doteraz upravené len uznesením vlády SR.
1.2. Obsah navrhovanej právnej úpravy - novelizácie zákona č. 347/1990 Zb. v znení neskorších predpisov
V súlade s uvedenými cieľmi navrhovanej právnej úpravy navrhujeme nasledovnú osnovu:

         	Článok I

1.	úprava § 3, ods. 1 - z kompetencií MH SR vynechanie slov "cestovný ruch"
2.	doplnenie § 20 o novonavrhovaný Národný úrad pre cestovný ruch SR
3.	doplnenie § 26 zákona č. 347/1990 Z. z. o v znení:
a)	Národný úrad pre cestovný ruch SR je ústredným orgánom štátnej správy pre cestovný ruch
b)	Predsedu  Národného úradu pre cestovný ruch SR vymenúva a odvoláva vláda Slovenskej republiky
c)	Národnému úradu pre cestovný ruch SR je podriadená Slovenská agentúra pre cestovný ruch.
                                                	Článok II
Účinnosť zákona sa navrhuje od 1. januára 2002
     Navrhované riešenie bolo v podstatnej časti zapracované do stanoviska MH SR k návrhu zákona o organizácii ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy a to v liste ministra hospodárstva podpredsedovi vlády SR Ľubomírovi Fogašovi číslo 2464/2001-010 z 22. 6. 2001. Konkrétne
•	je vznesená požiadavka na vypustenie slov "cestovný ruch" z § 6 (pôsobnosť Ministerstva hospodárstva SR ako ústredného orgánu štátnej správy) ods. 1. písm. g) s poukázaním na uznesenie vlády SR č. 185/2001 a NR SR č. 1336 z 5. 4. 2001, podľa ktorých kompetencie v oblasti cestovného ruchu majú prejsť na Národný úrad pre cestovný ruch SR
•	je navrhnuté doplniť druhú časť návrhu zákona (ostatné ústredné orgány štátnej správy), § 21, odst. 1. o písm j) textom "Národný úrad pre cestovný ruch SR" s odôvodnením ako v predchádzajúcej odrážke.
 
Vychádzajúc z uznesenia vlády SR č. 755 z 20. 8. 2001 možno konštatovať, že vláda SR tieto návrhy neprijala s tým, že takúto úpravu bude možné realizovať až keď bude prijatý zákon o cestovnom ruchu. Pritom je však potrebné uviesť, že Legislatívny zámer na vypracovanie zákona o cestovnom ruchu neprijala Hospodárska rada vlády SR už v júli 1999 s tým, že navrhovaný zákon by predstavoval veľký zásah do štátneho rozpočtu i rozpočtu obcí a vyžadoval by aj značné úpravy legislatívneho charakteru. Na riešenie navrhovaných problémov v cestovnom ruchu sa preto pristúpilo postupne, po častiach.
 S vypracovaním zákona o cestovnom ruchu sa teda ani neuvažuje. V záujme koncepčného riešenia aktuálnych problémov bol spracovaný a vládou SR schválený Národný program rozvoja cestovného ruchu v SR.
2. Vzťah návrhu  na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR k ostatným zákonom
     Zriadenie úradu si vyžiada vytvorenie samostatnej rozpočtovej kapitoly a preto bude potrebné upraviť aj zákon o štátnom rozpočte.

3. Dopad návrhu na zriadenie Národného úradu pre cestovný ruch SR na štátny      rozpočet

     NÚCR SR bude ústredným orgánom štátnej správy a bude rozpočtovou organizáciou napojenou svojimi príjmami a výdavkami na štátny rozpočet. 
     Na rok 2002 je potrebné na účel zriadenia NÚCR SR počítať so sumou 120 mil. Sk a  delimitáciou Slovenskej agentúry pre cestovný ruch s uvažovanou celkovou sumou 80 mil. Sk. 
V návrhu štátneho rozpočtu Ministerstvo hospodárstva SR  v rámci všeobecnej pokladničnej správy navrhovalo vyčleniť tieto prostriedky pre potreby zriadenia a činnosti Národného úradu pre cestovný ruch SR . Podľa vyjadrenia Ministerstva financií SR v rámci medzirezortného pripomienkového konania sa v návrhu  štátneho rozpočtu na rok 2002, ktorý bol schválený vládou SR dňa 30. augusta 2001, v rezerve na nové zákonné úpravy v kapitole VPS nie sú zabezpečené zdroje na tento účel. Tento rozpor sa nepodarilo odstrániť ani rokovaním na úrovni ministrov hospodárstva a financií. Aj preto tento materiál predkladáme s týmto rozporom.

Návrh rozpočtu je uvedený v prílohe.