1. Informácia o priebehu a výsledkoch  7. riadneho zasadnutia  Konferencie zmluvných strán Dohovoru OSN o biologickej diverzite

Informácia o priebehu a výsledkoch 7. riadneho zasadnutia  Konferencie zmluvných strán Dohovoru OSN o biologickej diverzite (ďalej len "dohovor") je vláde Slovenskej republiky predkladaná na základe jej uznesenia č. 47/2004 z 21.1.2004.
Siedme riadne zasadnutie  Konferencie zmluvných strán Dohovoru OSN o biologickej diverzite (COP 7) sa uskutočnilo v Kuala Lumpur (Malajzia) v dňoch 9. až 20. februára 2004, s pokračovaním 27. februára po prerušení. Zasadnutie sa uskutočnilo na základe rozhodnutia č. VI/31 zo 6. zasadnutia Konferencie zmluvných strán dohovoru, ktoré sa konalo v máji 2002 v Haagu (Holandsko) a podľa Pravidiel postupu pre zasadania konferencií zmluvných strán č. 5 a č. 18. 
Siedmeho zasadnutia Konferencie zmluvných strán sa zúčastnilo vyše 2 300 účastníkov, reprezentujúcich 161 vlád, mimovládne a iné organizácie, komunity, podnikateľské subjekty.
Za Slovenskú republiku sa na rokovaniach zúčastnil Peter Stanko, štátny tajomník MŽP SR, ako vedúci delegácie, Milan Tancár, mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec SR v Malajzii, ako alternát vedúceho delegácie, Peter Urban, ŠOP SR, COPK Banská Bystrica ako člen delegácie. Účasť pracovníka ŠOP SR bola plne hradená z prostriedkov Sekretariátu Dohovoru. 
Delegácia SR mala dvojité postavenie: na jednej strane ako člen skupiny CEE (Central and Eastern Europe), na strane druhej ako krajina pristupujúca ku členstvu v Európskej únii sa ako pozorovatelia zúčastňovali zasadaní skupiny WEOG (Western Europe and Others Group). 
Účastníkov konferencie na úvod plenárneho zasadnutia privítal pán Dato ´ Seri Law, minister vedy, technológií a životného prostredia Malajzie. Zasadnutie otvoril Hans Hoogeveen (Holandsko), Prezident predošlej šiestej konferencie. Za prezidenta siedmej konferencie  bol zvolený Dato ´ Seri Law, minister vedy, technológií a životného prostredia Malajzie. 
	Počas úvodného plenárneho zasadnutia odzneli tiež príhovory Klausa Tpfera, výkonného riaditeľa  UNEP a Hamdallaha Zedana, sekretára Dohovoru. 
Ďalšia pracovná časť konferencie prebiehala v dvoch pracovných skupinách. Nosnou témou skupiny WG I. bola implementácia článkov dohovoru týkajúcich sa vytvorenia systému chránených území alebo oblastí v ktorých je potrebné prijať osobitné opatrenia na ochranu biologickej divezity (článok 8a) a podpory environmentálne primeraného a trvalo udržateľného rozvoja v oblastiach priľahlých ku chráneným územiam s výhľadom na ich neskoršiu ochranu (článok 8 e). Pracovná skupina WG II sa zaoberala najmä problematikou prevodu technológií (článok 16 dohovoru) a technickej a vedeckej spolupráce (článok 18 dohovoru). Predsedajúcim prvej pracovnej skupiny sa stal Hans Hoogeveen  z Holandska a predsedom druhej pracovnej skupiny Desh Deepak Verma z Indie.	
Mimoriadna pozornosť sa na konferencii venovala tiež realizácii a stratégii plnenia záverov Svetového summitu o trvalo udržateľnom rozvoji (WSSD Johanesburg 2002) a hodnoteniu Strategického plánu Dohovoru o biologickej diverzite.

Účastníci prijali rozhodnutia k 36 bodom, týkajúcich sa širokej a aktuálnej problematiky. 

Pracovná skupina WG I 
Chránené územia - 
Chránené územia a ekologické siete sú hlavné nástroje na ochranu biologickej diverzity in-situ. Ich tvorba predstavuje proces implementácie článku 8 Dohovoru o biologickej diverzite. Chránené územia by preto mali byť postavené mimo ekonomických aktivít spoločnosti v záujme ich ochrany a udržania ekologickej stability. 
COP 7 vyzvalo zainteresované strany odhadnúť cenu implementácie nevyhnutných aktivít, aby sa splnili úlohy pracovného programu a bola spätná väzba smerom k COP-8 a aby sa začlenili ciele chránených území  do ich rozvojových stratégií. Ďalej je od zainteresovaných strán vítané, aby brali do úvahy také možnosti ako ekologické siete, ekologické koridory, nárazníkové zóny a ďalšie postupy/prístupy.
Pokiaľ ide o celkový cieľ pracovného programu, COP prijalo dodatočný pracovný program s cieľom ustanovenia a udržiavania do roku 2010 pre suchozemské oblasti, a do  roku 2012 pre morské oblasti, efektívne manažované a ekologicky reprezentatívne národné a regionálne systémy CHÚ, ktoré prispievajú prostredníctvom globálnej siete k dosahovaniu 3 cieľov Dohovoru a cieľa 2010. 
Biodiverzita horských oblastí - nutné je zlepšiť spoluprácu zainteresovaných organizácií. Klásť dôraz na úlohu horských oblastí a horských ekosystémov ako zdroje pitnej vody. 
- Chrániť horské ekosystémy pred inváznymi druhmi (kontrola a odstraňovanie ich negatívneho vplyvu na horské ekosystémy)
-	monitoring a výmena informácii o vplyve klimatických zmien na biodiverzitu horských oblastí a znižovanie ich dopadov
-	redukcia prípadných tlakov, ako sú odlesňovanie, fragmentácia územia, nekontrolovateľné kosenie, nadmerné pasenie, expanzia výstavby, degradácia vodných biotopov v horských ekosystémoch
-	- návrat k tradičnému obhospodarovaniu 
Monitoring a indikátory
Budovanie podmienok pre uplatňovanie celoeurópskych indikátorov biologickej diverzity na národnej úrovni a zavádzanie princípov ich uplatnenia v praxi. Medzinárodná spolupráca pri tvorbe metodických pokynov a usmernení pre skupiny  indikátorov biologickej diverzity (biotopy, vybrané druhy, chránené územia, ohrozené druhy, genetická diverzita).
Invázne druhy - očakáva sa zlepšenie povedomia laickej i odbornej verejnosti s cieľom prevencie a manažmentu inváznych druhov a potenciálne inváznych druhov
- zlepšenie spolupráce organizácií a inštitúcií 
- monitoring inváznych druhov
-	vhodné kontrolné mechanizmy vo vzťahu k CITES (dovoz/vývoz inváznych alebo potenciálne inváznych  druhov) a poľnohospodárstvu
-	zavádzať vhodné spôsoby likvidácie alebo kontroly, vzhľadom na negatívne pôsobenie na pôvodné druhy, vodu, pôdu

Pracovná skupina WG II
Finančné zdroje a mechanizmy
Závažnou problematikou, riešenou na COP 7 bolo financovanie ďalšieho priebehu implementácie dohovoru. Rozpočet dohovoru v období rokov 2003 – 2004 dosiahol výšku 21,960 miliónov US$ a návrh nových aktivít na obdobie 2004 – 2006 predstavuje 28% nárast nárokov na finančné zabezpečenie. COP 7 preto podporuje zainteresované strany pri ďalšom preskúmavaní príležitostí na využitie nástrojov na znižovanie dlhov a vyzýva ich, aby začlenili biodiverzitu vo zvýšenej miere do svojich odvetvových a podporných programov. COP 7 zaviedlo doplnkové smernice pre tretiu revíziu efektívnosti GEF obsahujúce ciele, metódy, kritériá a postupy revízie, ktoré budú vypracované pred COP-8 nezávislým hodnotiteľom a na základe COP. Ďalej rozhoduje prijať vhodné kroky na zlepšenie efektívnosti mechanizmu, ak je potrebné, na základe revízie.  COP 7 rozhodlo, že GEF bude poskytovať finančné zdroje členským rozvojovým krajinám na aktivity a programy na rozvoj krajiny/vidieka v súlade s národnými prioritami a cieľmi a bude brať v plnej miere do úvahy všetky závažné rozhodnutia z Konferencie zainteresovaných strán. Rozhodnutie ďalej obsahuje konkrétnu radu/smernicu nadväzujúcu na rozhodnutia COP-7. 
Delegáti na záver Konferencie odsúhlasili návrh rozpočtu (UNEP/CBD/COP/7/L.34) vo výške 10,497,800 US$ na rok 2005 10,918,500 US$ na rok  2006. Výška povinných príspevkov zmluvných strán bude vo výške 7 662 800 US$ (2005) a 8 083 500 US$ (2006). Výška povinných príspevkov pre Slovenskú republiku je v roku 2005 5 046 US$ a v roku 2006 5 323 US$.
Plénum schválilo aj miesto konania 8. zasadnutia Konferencie členských krajín –Brazília v roku 2006.

Na základe oficiálneho pozvania vlády Malajzie a sekretariátu dohovoru sa v rámci COP 7, v dňoch 18. a 19. februára 2004, konalo dvojdňové stretnutie ministrov životného prostredia a ostatných vysokých politických reprezentantov zmluvných strán dohovoru, tzv. okrúhly stôl a rokovanie na najvyššej úrovni. V rámci neho 123 ministrov a vedúcich delegácií okrem iného schválilo Deklaráciu z Kuala Lumpur. V deklarácii sú uvedené aj požiadavky:
- ratifikovať dohovor a jeho Protokol o biologickej bezpečnosti, 
- integrovať ochranu biodiverzity a trvalo udržateľného využívania do socio-ekonomického rozvoja,
- vytvárať (na vládnej úrovni) sústavy chránených území,  indikátory a motivačné opatrenia na dosiahnutie cieľa zastaviť do roku 2010 úbytok biologickej diverzity.

Schválené rezolúcie a deklarácia budú využité v praxi pri uplatňovaní Dohovoru v Slovenskej republike.

2. Informácia z prvého stretnutia zmluvných strán Protokolu o biologickej bezpečnosti k Dohovoru o biologickej diverzite

Pokračovaním 7. Konferencie členských krajín Dohovoru o biologickej diverzite bolo prvé stretnutie zmluvných strán Kartagenského protokolu, slúžiace ako konferencia zmluvných strán (ďalej len „MOP-1“).
	Základný text Kartagenského protokolu o biologickej bezpečnosti k Dohovoru o biologickej bezpečnosti (ďalej len „Protokol“) bol členskými štátmi Dohovoru o biologickej diverzite (ďalej len „Dohovor“) schválený v januári 2000, do platnosti vstúpil 90 dní po ratifikácii päťdesiatou krajinou v septembri roku 2003. Prioritným cieľom MOP-1 bolo vypracovať a schváliť znenie niektorých článkov, ktoré v roku 2000 ostali otvorené. Znenia jednotlivých článkov boli predbežne predrokované na troch predchádzajúcich tzv. Medzivládnych komisiách pre Kartagenský protokol o biologickej bezpečnosti (Intergovernmental Committee for the Cartagena Protocol on Biosafety – ICCP).
	Prvého slávnostného stretnutia sa zúčastnilo do 2000 účastníkov: delegáti temer všetkých štátov sveta, predstavitelia významných svetových organizácií z oblasti politickej, vedeckej a výskumnej, vzdelávacej, výrobnej, obchodnej, finančnej, delegáti mimovládnych organizácií pracujúci vo svetovej alebo regionálnej sieti, žurnalisti ...
	Slovensko sa zúčastnilo MOP-1 ako zmluvná strana, pretože Protokol bol po schválení v NR SR ratifikovaný prezidentom republiky 20. novembra a listiny boli v sídle OSN v New Yorku uložené 24. novembra 2003. Zmluvnou stranou sme sa stali 90 po uložení listín, teda práve jeden deň pre začiatkom MOP-1, teda 22. februára 2004, ako 75. zmluvná strana zo 114 signatárov. Krajiny, ktoré nestihli ratifikovať Protokol do 24. novembra, mali štatút pozorovateľov bez práva hlasovať a byť volení do orgánov MOP-1. Počet krajín, ktoré Protokol ratifikovali rýchlo rastie, ku koncu mája 2004 už bolo uložených 94 ratifikačných listín. 

	Naša delegácia, podobne ako delegácie ôsmych ďalších krajín, mala dvojité postavenie: na jednej strane sme členmi skupiny CEE (Central and Eastern Europe), kde máme pozíciu jednej z lídrerských krajín, na strane druhej ako krajina pristupujúca ku členstvu v Európskej únii sme sa ako pozorovatelia zúčastňovali zasadaní skupiny WEOG (Western Europe and Others Group). Írsky delegát hovoril potom nielen v mene krajín EÚ, ale aj v mene desiatich pristupujúcich a ďalších kandidátskych krajín (Bulharska a Rumunska). Delegáciu tvorili pán Milan Tancár, mimoriadny a splnomocnený veľvyslanec Slovenska v Malajzii a Igor Ferenčík, riaditeľ odboru biologickej bezpečnosti Ministerstva životného prostredia SR, obaja ako alternáti vedúceho delegácie, ktorým bol Peter Stanko, štátny tajomník MŽP SR.

Aj MOP-1 pracovala v dvoch pracovných skupinách. Hlavné závery MOP-1 sú pre jednotlivé časti Protokolu takéto:

I. Uznesenia ku jednotlivým článkom Protokolu:
Mechanizmus pomoci zmluvným stranám pri rozhodovaní o súhlasoch na import živých geneticky modifikovaných organizmov (ďalej len „LMO“), čl. 10, ods.7:
-	pomoc bude poskytovaná prostredníctvom finančnej pomoci na budovanie kapacít a prístupu ku Informačnému centru Protokolu – BCH (Biosafety Clearig-House);
-	pomoc pri rozhodovaní bude požadovať krajina dovozu, bude jej pomáhať expert, vybratý zo zoznamu expertov;
-	krajina dovozu môže požadovať pomoc od krajiny vývozu.
Výmena informácii medzi zmluvnými stranami – spôsob práce BCH, čl. 20 Protokolu:
-	Na svojej stránke bude zmluvná strana zverejňovať najmä: existujúcu národnú legislatívu implementujúcu Protokol, národnú legislatívu súvisiacu s používaním LMO, bi- a multi-laterálne dohovory, kontakty na kompetentné orgány a kontaktné osoby, kontakty na kompetentné osoby pre oznamovanie havárií, vydané rozhodnutia, nové poznatky a výskumy, údaje o zaznamenaných nelegálnych dovozoch, hodnotenie možných rizík z používania LMO; je odporúčané, aby sa údaje zverejňovali v oficiálnych jazykoch OSN, prednostne v angličtine;
-	BCH je prístupný každému, centrálny portál je umiestnený na Sekretariáte Dohovoru v Montreale (ďalej len „Sekretariát“);
-	Sekretariát bude podávať pravidelné správy o používaní BCH. 
Budovanie kapacít – zoznam expertov, čl.22 :
-	Súčasný zoznam expertov je nefunkčný; vlády sú vyzvané, aby aktualizovali zoznamy svojich expertov tak, aby oblasti ich činností boli vyvážené;
-	Vytvára sa dobrovoľný fond pre expertov, krajiny – exportéri sú vyzývaní na jeho napĺňanie;
-	Čerpať prostriedky z fondu môžu krajiny, ktoré požiadajú o spoluprácu experta;
Budovanie kapacít, čl. 22:
-	Schválený bol „Akčný plán na budovanie kapacít na efektívnu implementáciu Kartagenského protokolu“ a k nemu „Koordinačný mechanizmus“;
-	Základné prvky Akčného plánu sú: 1. Inštitucionálne (legislatíva a legislatívne pravidlá; administratíva; technická, vedecká a telekomunikačná infraštruktúra; financovanie a finančné zdroje; mechanizmus pre následné aktivity – monitoring a hodnotenie vplyvov); 2. Ľudské zdroje; 3. expertízy a hodnotenie rizík z používania LMO; 4. riadenie rizika z používania LMO; 5. povedomie a výchova zainteresovaných subjektov; 6. výmena informácií; 7. vedecká spolupráca; 8. prenos technológií; 9. identifikácia LMO; 10. socio-ekonomické ohľady; 
-	Kroky, ktoré povedú ku implementácii Protokolu zmluvnými stranami sú: 1. identifikácia potrieb, 2. prioritizácia základných prvkov, naplánovanie akcií a ďalších krokov, 3. identifikácia nedostatkov v budovaní kapacít v UNEP-GEFe, multilaterálnych agentúrach, iných medzinárodných zdrojoch, dvojstranných dohovoroch a národných zdrojoch, 4. posilnenie spolupráce zmluvných strán, 5. navrhnutie národných indikátorov, potvrdzujúcich úspešnosť vykonaných opatrení;
-	Implementácia Protokolu sa vyžaduje postupne na úrovni národnej, subregionálnej a medzinárodnej;
-	Pri realizácii monitoringu sa požaduje medzinárodná spolupráca, výmena informácií a poznatkov;
-	Schválené boli metodické vzory na vypracovanie akčných plánov.
Narábanie, transport, balenie a identifikácia LMO, čl. 18:
-	Bola vytvorená pracovná skupina na identifikáciu požiadaviek na používanie LMO, uvádzaných na priame použitie ako potraviny, krmoviny, alebo určených na ďalšie spracovanie; zmluvné strany boli vyzvané, aby Sekretariátu poskytli všetky svoje skúsenosti;
-	Konferencia privítala iniciatívu OECD na vypracovanie jedinečného označovania LMO – identifikátorov – pre GM rastliny;
Ustanovenie postupov a mechanizmov o súlade Protokolu s inými medzinárodnými dohovormi, čl. 34 Protokolu:
-	Bola vytvorená komisia pre identifikáciu súladu Protokolu s Dohovorom a inými dohovormi (WTO, OECD, ...); komisia bude zhromažďovať poznatky a vydávať odporúčania konferencii zmluvných strán;
-	Bol schválený štatút a organizačný a rokovací poriadok komisie pre súlad.
Vytvorenie otvorenej ad hoc pracovnej skupiny legislatívnych a technických expertov pre riešenie zodpovednosti a za škody a pre náhradu škody, čl. 27:
-	Bola vytvorená pracovná skupina na riešenie zodpovednosti za prípadne vzniknuté cezhraničné škody, vzniknuté používaním LMO a pre náhradu škody;
-	Pracovná skupina bude zhromažďovať informácie, analyzovať ich a podávať konferencii správy.
Monitoring a podávanie správ podľa čl. 33 Protokolu:
-	Bolo rozhodnuté, že zmluvné strany budú podávať správy o plnení úloh vyplývajúcich z Protokolu každé štyri roky, prvá správa sa však bude podávať už po dvoch rokoch od vstúpenia Protokolu do platnosti, teda v roku 2005;
-	Schválený bol formulár na podávanie správ v tabuľkovej forme.

Schválenie finančného rozpočtu na prácu Sekretariátu Protokolu na roky 2005 - 2006:
-	Na obdobie 3 rokov (1.1.2005 – 31.12.2007) bol vytvorený Trust Fund, do ktorého bolo z prostriedkov Dohovoru pridelená: na rok 2005 suma 3 267 100 USD a na rok 2006 suma 3 326 600 USD;
-	Vytvorený bol špeciálny Dobrovoľný Trust Fund, určený na účasť delegátov z rozvojových krajín, malých ostrovných štátov a štátov s ekonomikou v prechodnom období na práci v rámci Protokolu;
-	Trust Fund sa bude naplňovať prerozdelením členského príspevku Dohovoru na základe tarifného ohodnotenia OSN. Slovensko takto prispeje 1 784 USD v roku 2005 a 1 528 USD v roku 2006.
Posúdenie ostatných otázok potrebných na efektívnu implementáciu Protokolu (napr. čl. 29, ods. 4):
-	Sekretariát zabezpečí zhromaždenie všetkých dostupných informácií a vypracuje súhrnný materiál, ktorý predloží zmluvným stranám minimálne 6 mesiacov pred nasledujúcou konferenciou zmluvných strán;
-	Bol schválená návod, ako postupovať pri pohybe LMO medzi zmluvnými a nezmluvnými stranami. Zmluvné strany sú nabádané, aby používali ustanovenia Protokolu aj v prípade pohybov LMO s nezmluvnými stranami, nezmluvné strany sú vyzývané ku ratifikácii Protokolu a akceptovaniu postupov Protokolu.
Strednodobý plán práce pre MOP (od druhého po piate stretnutie):
-	2. a 3. stretnutie bude po jednom roku, potom po dvoch;
-	Nasledovné stretnutie zmluvných strán sa uskutoční v druhom štvrťroku 2005, v sídle sekretariátu v Montreale, ak niektorá iná krajina neponúkne jej usporiadanie;
-	Schválené boli programy rokovaní nasledujúcich štyroch stretnutí tak, aby – v zmysle záverov 1. stretnutia – postupne koordinovali implementáciu Protokolu.
Pre obdobie do nasledovného stretnutia bolo vymenované nové byro konferencie Dohovoru a Protokolu:
-	Do byra Dohovoru sú menovaní zástupcovia krajín rotačným spôsobom; Pretože však na MOP-1 bolo iba 75 krajín v pozícii zmluvnej strany, boli členovia byra volení z delegátov zmluvných strán, aby nahradili delegátov krajín, ktoré členmi nie sú. Náš delegát, Igor Ferenčík, bol v skupine CEE jednomyseľne navrhnutý a potom v pléne zvolený do byra, aby nahradil Albánsko.

II. Odporúčania Stretnutia zmluvných strán:
- Na čerpanie financií na projekty zamerané na budovanie kapacít pre biologickú bezpečnosť (myslí sa program UNEP-GEF) sú oprávnené: rozvojové krajiny, malé ostrovné štáty a štáty s ekonomikou v prechodnom období, ktoré sú zmluvnými stranami;
- Spôsobilé sú aj tie, ktoré nie sú členskými stranami, ak vykonajú jasné vyhlásenie, že chcú byť (alebo že budú) zmluvnými stranami. 

Všetky doteraz uvedené uznesenia boli prijaté jednomyseľne, bez protestu jedinej zmluvnej strany. Ku poslednému bodu podala protest Argentína, podporená Čínou s tým, že nie je jasné, čo to je „jasné vyhlásenie“, obávali sa zmeny prístupu UNEP – GEF-u po prípadnej zmene vlády a orientácie jej priorít v zmluvnej krajine. Po ďalšom rokovaní sa dohodlo, že to je oficiálny list zástupcu vlády adresovaný Sekretariátu protokolu. 

     Schválené uznesenia a rezolúcie budú využité v praxi pri uplatňovaní Protokolu v Slovenskej republike.