P r e d k l a d a c  i a    s p r á v a

Zákon č. 301/2005 Z. z. Trestný poriadok, novelizovaný zákonom č. 650/2005 Z. z. nadobudol účinnosť 1. januára 2006. Zákonmi č. 692/2006 Z. z., č. 342/2007    Z. z., č. 643/2007 Z. z. a 61/2008 Z. z. došlo k jeho ďalším novelizáciám. Už tieto skutočnosti naznačili, že hlasy najmä odbornej verejnosti, ale predovšetkým sudcov, prokurátorov, advokátov i policajtov a ktoré signalizovali potrebu zmeny a doplnenia viacerých ustanovení, majú svoje opodstatnenie. Nakoniec potreba novelizácie nových trestných kódexov bola pripustená už v schvaľovacom procese oboch základných trestných kódexov v roku 2005. 

Ministerstvom spravodlivosti SR bol na rokovanie vlády SR predložený návrh rozsiahlej novelizácie Trestného poriadku, reagujúci na podnety praxe orgánov činných v trestnom konaní a súdov. Rokovanie o návrhu, predloženého v rámci realizácie Plánu legislatívnych úloh vlády SR, bolo však 9. apríla 2008 prerušené. 

Je však na mieste predložiť aj mimo Plánu legislatívnych úloh vlády SR návrh na zmenu a doplnenie Trestného poriadku, ktorá pokrýva oblasť úpravy zabezpečenia osoby obvineného pre účely trestného konania väzbou. Dôvodom je okolnosť, že po prijatí rekodifikácie trestno-procesnej úpravy priniesla aplikačná prax aj problémy, súvisiace s nesúladom zákona s Ústavou SR a Dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd. Tieto problémy sa postupne preniesli i do obsahu nálezov Ústavného súdu SR a sú predmetom kritiky odborných autorít v právnickej literatúre. V  dôsledku marenia účelu niektorých trestných konaní (a táto situácia sa opakuje) sú však i predmetom kritiky najširšej verejnosti.

        	Ide najmä o potrebu zabezpečenia rozhodnutia o ďalšom trvaní väzby súdom konajúcim vo veci po podaní obžaloby alebo návrhu na schválenie dohody o vine a treste ešte skôr, než uplynie lehota, ktorá by bola základnou alebo predĺženou lehotou väzby v prípravnom konaní (čo spôsobuje na základe nálezov ústavného súdu prepustenie obvineného na slobodu pre porušenia jeho základných práv z iných dôvodov, než je pominutie väzobných dôvodov), ale aj o riešenie ďalších ústavne nekonformných ustanovení doterajšej úpravy, tak ako sa to popisuje v dôvodovej správe.

Popri tom sa navrhujú upraviť ďalšie aplikačnou praxou zistené nedostatky ustanovení o väzbe. Úpravu tejto problematiky  je potrebné predložiť do legislatívneho procesu ako celok, keďže ide o komplex ustanovení, ktoré na seba navzájom nadväzujú a dopĺňajú sa.

Aktuálny vývoj ukazuje i naliehavú potrebu doplniť úpravu ustanovení, týkajúcich sa ochranného liečenia a zabezpečovania osôb pre potreby rozhodovania o tomto liečení a na účel výkonu liečenia v zdravotníckom ústavnom zariadení, a to práve pre prípady, keď inštitút väzby nie je možné použiť, nakoľko ide napríklad o odsúdeného, ktorý už vykonal trest odňatia slobody a má pokračovať  v ústavnom  liečení, osobu, ktorej je potrebné uložiť ochranné liečenie, aj keď nie je trestnoprávne  zodpovedná a a potom ju je potrebné do výkonu ústavného liečenia dodať alebo odsúdeného, ktorého je potrebné po ukončení výkonu trestu odňatia slobody   dodať do výkonu detencie.

V konečnom dôsledku na základe aktuálnych zistení o stave, vývoji a podmienkach rozhodovacej praxe súdov v trestných veciach je potrebné zmenou pravidiel o zápisnici, najmä o hlavnom pojednávaní a verejnom zasadnutí v súdnom konaní zabezpečiť, aby pozitíva rekodifikácie trestných kódexov v oblasti vybavenia časti vecí tzv. odklonmi a skrátenými formami konania neboli eliminované súčasnou úpravou, resp. nevytvorením adekvátnych faktických podmienok na jej efektívnu aplikáciu. Ide o používanie záznamových zariadení, ktorých niektoré funkcie sa po uvedení do praxe od roku 2006 ukázali ako nedostatočné, ale najmä o nedostatok administratívnych kapacít na vyhotovovanie prepisov nahrávok, čo spôsobuje prieťahy v prvostupňovom i opravnom konaní. Navrhované riešenie je výsledkom intenzívnej diskusie so sudcami a súdnymi funkcionármi, je vhodné a dostatočné, nemalo by však byť riešením konečným. V spolupráci so Slovenskou akadémiou vied je v procese vývoja nový záznamový systém s integrovanou funkciou samoprepisu nielen pre procesné úkony, ale i pre vyhotovovanie ústne diktovaných rozhodnutí čo prácu súdov ešte viac zefektívni.  

Návrh bol predmetom medzirezortného pripomienkového konania a predkladá sa na rokovanie vlády s rozporom s Ministerstvom zdravotníctva Slovenskej republiky, ktorý sa v rozporovom konaní nepodarilo odstrániť. Rozpor sa týka dodávania osôb do výkonu ochranného liečenia, ktoré sa má vykonať ústavne po rozhodnutí súdu o uložení ochranného liečenia alebo pokračovaní v ochrannom liečení po ukončení výkonu trestu odňatia slobody.

Návrh zákona je v súlade s Ústavou, ústavnými zákonmi, medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná a zákonmi a súčasne je v súlade s právom Európskych spoločenstiev a Európskej únie.

Návrh zákona bol predmetom rokovania Legislatívnej rady vlády SR 23. septembra 2008; jej pripomienky sú do návrhu zákona zapracované.