SPRÁVA O AKTIVITÁCH VLÁDY SR V ROKU 2005
ZAMERANÝCH NA PREVENCIU A POTLÁČANIE OBCHODOVANIA S ĽUDMI

Téma obchodovania s ľuďmi rezonuje nielen v poslednom období na poli medzinárodných vzťahov, vzťahov medzi štátmi i v oblasti medzinárodnej ochrany ľudských práv. Mnohé štáty jej venujú v kontexte medzinárodnej spolupráce zvýšenú pozornosť, keďže ide často o problém cezhraničný a v poslednom období stále viac naliehavý. Páchanie trestného činu obchodovania s ľuďmi je rýchlo sa šíriacou činnosťou a aktivitou organizovaného zločinu a svojou povahou hrubým spôsobom porušuje ľudské práva, degraduje ľudskú bytosť na tovar a sexuálny objekt, čím bezohľadne pošliapava elementárnu podstatu  ľudských práv.

Táto správa sa zaoberá súčasným stavom z hľadiska reálnej situácie v Slovenskej republike, legislatívnych pomeroch týkajúcich sa tejto problematiky (v medzinárodnom práve i vo vnútroštátnom práve), ako i návrhmi opatrení na posilnenie boja proti obchodovaniu s ľuďmi v SR.

1. Súčasný stav

Podľa údajov MV SR a Medzinárodnej organizácie pre migráciu (IOM), obchodované osoby sú prevažne ženy vo veku 18 až 25 rokov a často i deti a mladiství do 18 rokov. Pochádzajú najmä z oblastí s vysokou mierou nezamestnanosti. Formy trestnej činnosti, ktoré sa skrývajú za zamestnávanie mladých žien v zahraničí, sú čoraz početnejšie a rozmanitejšie. Na základe výpovedí obetí a páchateľov sa ukazuje, že táto trestná činnosť je uskutočňovaná dobre organizovanými skupinami, ktorí pod sľubom zaobstarania práce (najčastejšie: čašníčka, barmanka, hosteska, modelka, a pod.) vylákajú dievčatá či ženy do cudziny, kde sa po odobratí cestovných dokladov stávajú tzv. „lacným tovarom" v rôznych zábavných podnikoch. (Pozri napr. Obchod s ľuďmi na Slovensku – Situačná správa IOM, 2003.)

Podľa úradu boja proti organizovanej kriminalite Prezídia Policajného zboru v oblasti organizovanej prostitúcie a obchodu s ľuďmi zohráva Slovenská republika najmä úlohu krajiny pôvodu. Zároveň je však v čoraz väčšej miere aj krajinou tranzitu, a to najmä pre obete z Ukrajiny, Ruska a Bulharska, ktoré sú prevážané cez Slovensko. Slovenskú republiku v súčasnosti nemožno zaradiť medzi cieľové krajiny obchodovania so ženami. Kriminálne štatistiky SR obsahujú iba minimum odhalených prípadov, kedy sa obeťami tohto trestného činu na Slovensku stali cudzí štátni príslušníci, hoci tento údaj môže v budúcnosti nadobudnúť vzrastajúcu tendenciu. Je takisto možné, že i zložitosť získavania evidencie a dôkazov môže viesť k neúplným štatistikám o počtoch obetí, pre ktoré bolo Slovensko cieľovou krajinou. 

2. Pozícia Slovenskej republiky z hľadiska medzinárodného hodnotenia 

MZV USA uskutočňuje každý rok monitoring stavu riešenia problému obchodovania s ľuďmi po celom svete a vydáva hodnotiace správy o stave boja proti obchodovaniu s ľuďmi. Existujú tri skupiny, do ktorých sú štáty zaraďované. Štáty sa zoskupujú podľa toho, do akej miery spĺňajú tzv. „minimálne štandardy“ eliminácie obchodovania s ľuďmi, ktoré pozostávajú zo štyroch základných bodov:
1.	v štáte je zakázané obchodovanie s ľuďmi a trestá sa,
2.	tam, kde dochádza k obchodovaniu s ľuďmi za použitia násilia, ľsti, prinútenia, alebo kde sú obeťami obchodovania deti – teda obete, u ktorých sa nedá predpokladať plnohodnotný súhlas, alebo ide o obchodovanie s ľuďmi, ktoré zahŕňa únosy alebo zavlečenie do cudziny alebo spôsobí smrť, musí byť trest za takéto činy primerane vysoký (tak ako pri trestnom čine znásilnenia),
3.	za určité formy obchodovania s ľuďmi musí byť trest dostatočne odstrašujúci (v dĺžke trvania nepodmienečného trestu odňatia slobody), ktorý zohľadňuje neľudskú povahu spáchaného činu,
4.	vláda krajiny musí vyvíjať riadne, náležité a trvalé snahy k zamedzeniu a potieraniu obchodovania s ľuďmi.

V prvej skupine sú štáty, ktoré dosahujú uvádzané minimálne štandardy a vyvíjajú úsilie intenzívne potláčať trestné aktivity. V druhej skupine sú tie štáty, ktoré nedosahujú minimálne štandardy, spravili však niektoré kroky k posilneniu boja proti obchodovaniu s ľuďmi, ale nevenujú tejto problematike patričnú pozornosť, a v tretej skupine sú štáty, ktoré tieto štandardy nedosahujú, a ani sa o ne nesnažia.

Slovenská republika bola v správe z r. 2004 umiestnená v uvedenej škále do druhej skupiny. V správe z roku 2005 však bola Slovenská republika zaradená do podskupiny druhej skupiny, tzv. „Watch List“ – t.j. štátov, ktoré za posledné roky nezaznamenali badateľné posilnenie boja proti obchodovaniu s ľuďmi.

3. Zmluvná základňa SR a vnútroštátne právne predpisy

	Z hľadiska medzinárodného práva verejného existuje viacero dokumentov, ktoré upravujú medzinárodné záväzky SR v oblasti boja proti obchodovaniu s ľuďmi. Do zmluvnej základne Slovenskej republiky patrí:
•	Dohovor OSN o potieraní obchodu so ženami a deťmi z r. 1924 (uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 123/1924 Zb.)
•	Dohovor o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien z r. 1979, podpísaný a ratifikovaný v r. 1981, resp. v r. 1982, uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 62/1987 Zb.
•	Opčný protokol k Dohovoru o odstránení všetkých foriem diskriminácie žien z r. 1999, súhlas NR SR vyslovený a ratifikovaný prezidentom SR v r. 2000, uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 343/2001 Z. z.
•	Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach a Medzinárodný  pakt o hospodárskych, sociálnych a kultúrnych právach z r. 1966, podpísaný a ratifikovaný v r. 1975, vyhlásený v Zbierke zákonov pod č. 120/1976 Zb.
•	Dohovor OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu z r. 2000, podpísaný v r. 2000, súhlas NR SR vyslovený a ratifikovaný prezidentom SR v r. 2003, uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 621/2003 Z. z.
•	Protokol o prevencii, potláčaní a trestaní obchodovania  s ľuďmi, osobitne so ženami a deťmi, doplňujúci Dohovor OSN proti nadnárodnému organizovanému zločinu, podpísaný v r. 2001, súhlas NR SR vyslovený a ratifikovaný prezidentom SR v r. 2003, uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 34/2005 Z. z.
•	Dohovor OSN o právach dieťaťa z r. 1989, podpísaný v r. 1990 a ratifikovaný v r. 1991 (uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 104/1991 Zb.)
•	Opčný protokol k Dohovoru o právach dieťaťa o predaji detí, detskej prostitúcii a detskej pornografii z r. 2000, podpísaný v r. 2001 a ratifikovaný v r. 2004 (uverejnený v Zbierke zákonov pod č. 424/2004 Z.z.)
•	Dohovor a Záverečný protokol o potlačovaní obchodu s ľuďmi a vykorisťovania prostitúciou druhých osôb z r. 1950, SR sukcedovala k zmluve v r. 1993

Okrem uvedených zmlúv je SR viazaná i nasledovnými dokumentmi, ktoré súvisia s danou problematikou:
•	Medzinárodný dohovor o zabezpečení ochrany proti zločinnému obchodu, známemu pod názvom obchod s dievčatami (Paríž, 18. mája 1904)
•	Medzinárodný dohovor o potlačení obchodu s dievčatami (Paríž, 4. mája 1910)
•	Medzinárodný dohovor o potieraní obchodu so ženami a deťmi (Ženeva, 30. septembra 1921)
•	Medzinárodný dohovor o potieraní obchodu  s plnoletými ženami (Ženeva, 11. októbra 1933)
•	Protokol pozmeňujúci Medzinárodný dohovor o potieraní obchodu so ženami a deťmi, podpísaný v Ženeve dňa 30.septembra 1921 a Medzinárodný dohovor o potieraní obchodu s dospelými ženami, podpísaný v Ženeve dňa 11. októbra 1933 (Lake Success, 12. novembra 1947)
•	Dohovor o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (Haag, 25. októbra 1980)

Medzi právne nezáväzné dokumenty v oblasti boja proti obchodovaniu s ľuďmi patrí najmä:
•	Bruselská deklarácia na boj proti obchodovaniu s ľuďmi z r. 2002
•	Dohovor RE o potláčaní obchodovania s ľuďmi, otvorený na podpis 16. 5. 2005, ktorý je špecifickým a úplne novým prvkom v tejto oblasti. Aj keď ho Slovenská republika zatiaľ nepodpísala ani neratifikovala, dohovor z obsahového hľadiska posilňuje ochranu proti obchodovaniu s ľuďmi, zakotvuje zákaz diskriminácie v prístupe k obetiam z dôvodu pohlavia a rodu, a má špeciálny kontrolný mechanizmus. Pridanou hodnotou k doterajšej medzinárodnoprávnej základni boja proti obchodovaniu s ľuďmi je predovšetkým skutočnosť, že bude zmluvnými stranami aplikovaný na všetky prípady obchodovania s ľuďmi bez ohľadu na to, či ide o obchodovanie v rámci jedného štátu alebo na nadnárodnej úrovni a taktiež bez ohľadu na to, či je táto protiprávna činnosť realizovaná v rámci organizovaného zločinu alebo jednotlivcom.
(pre ďalšie informácie o tomto Dohovore RE: http://conventions.coe.int/ Treaty/Commun/QueVoulezVous.asp?NT=197&CM=8&DF=18/05/05&CL=ENG)

Dokumenty OBSE upravujúce oblasť obchodovania s ľuďmi sú:
•	Obchodovanie s ľuďmi: Závery Konferencie o boji proti obchodovaniu s ľuďmi, OBSE 1999/3
•	Deklarácia Ministerskej rady OBSE o boji proti obchodovaniu s ľuďmi, Porto 2002
•	Rozhodnutie Stálej rady OBSE č. 557 z 24. 7. 2003: Akčný plán OBSE na boj proti obchodovaniu s ľuďmi
•	Rozhodnutie Ministerskej rady OBSE č. 2/03: O boji proti obchodovaniu s ľuďmi
•	Rozhodnutie Ministerskej rady OBSE č. 13/04:  Zvláštne požiadavky na ochranu a pomoc detským obetiam obchodovania s ľuďmi

Medzi právne akty Európskej únie patrí najmä:
•	Rámcové rozhodnutie Rady 2002/629/SVV z 19. júla 2002 o boji proti obchodovaniu s ľuďmi (bolo prebrané do ustanovení nového Trestného zákona schváleného NR SR 20. 5. 2005)
•	Smernica Rady 2004/81/ES z 29. apríla 2004 o povoleniach na pobyt vydaných štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sú obeťami obchodovania s ľuďmi alebo ktorým bola poskytnutá pomoc pri nedovolenej imigrácii, a ktorí spolupracujú s príslušnými orgánmi (Ú.v. ES . L 261, 6. 8. 2004, str. 0019 – 0023)
•	Rámcové rozhodnutie Rady 2002/629/SVV z 19. júla 2002 o boji proti obchodovaniu s ľuďmi (Ú.v. ES L 203, 1. 8. 2002) –prebrané do ustanovení nového Trestného zákona schváleného NR SR 20. 5. 2005
•	Spoločný postup prijatý Radou EÚ na základe čl. 31 (predtým čl. K3) Zmluvy o EÚ, týkajúceho sa boja s nezákonným obchodovaním s ľuďmi a sexuálneho vykorisťovania detí; zároveň sa rozhodnutím Komisie z 25. marca 2003 zriadila konzultačná skupina pod názvom „Skupina expertov pre boj proti obchodovaniu s ľuďmi“

Slovenská republika nezaostáva za inými štátmi z hľadiska legislatívneho zákazu a postihovania trestnej činnosti obchodovania s ľuďmi. V posledných rokoch dorovnala svoje zákonné predpisy na obsahovú úroveň uvádzaných medzinárodných zmlúv a dohovorov v tejto oblasti. Inkorporácia týchto medzinárodných zmlúv do vnútroštátneho právneho poriadku sa uskutočnila najmä v súvislosti s novelizáciami Trestného zákona (TZ) i Trestného poriadku (TP). V r. 2002, resp. 2003 sa do § 246 TZ zakotvil trestný čin (TČ) obchodovania s ľuďmi a nahradil dovtedajší TČ obchodovania so ženami, pričom sa jeho znenie precizovalo a rozšírilo v súlade s prijatými medzinárodnými záväzkami. Trestná sadzba odňatia slobody sa pohybuje pri naplnení základnej skutkovej podstaty od 3 do 10 rokov, alebo od 5 do 12, resp. do 15 rokov v prípade kvalifikovanej, resp. subsidiárnej skutkovej podstaty. TČ kupliarstva podľa § 204 TZ ustanovuje trest odňatia slobody vo výške 5 až 12 rokov pre páchateľa, ktorý iného zjedná, pohne alebo zvedie na vykonávanie prostitúcie na osobe mladšej ako pätnásť rokov, alebo v spojení s organizovanou skupinou pôsobiacou vo viacerých štátoch.
V Trestnom poriadku sa od 1. 10. 2002 zaviedol inštitút cezhraničného sledovania a prenasledovania (§ 436 TP), ktorý vo významnej miere uľahčil orgánom činným v trestnom konaní proces stíhania osôb páchajúcich tieto TČ a vytvoril priestor pre medzinárodnú spoluprácu v tejto oblasti (Slovenská republika, resp. jej orgány, môžu pristúpiť k použitiu tohto inštitútu na základe platnej a účinnej bilaterálnej alebo multilaterálnej medzinárodnej zmluvy). V Trestnom poriadku sa zároveň nachádza i inštitút agenta (§ 88b TP), ktorý bol rozšírený a spresnený novelami z posledných rokov. Na jeho základe je možné odhaľovať a sledovať aj páchateľov trestnej činnosti obchodovania s ľuďmi omnoho efektívnejšie.
V súvislosti s úplne novým TZ, ktorý bol Národnou radou SR schválený 20. 5. 2005 a prezidentom SR podpísaný 17. 6. 2005 sa žiada uviesť, že problematikou obchodovania s ľuďmi sa zaoberajú ustanovenia § 179 TZ – obchodovanie s ľuďmi a § 180 TZ – obchodovanie s deťmi. V týchto skutkových podstatách došlo k ďalšiemu rozšíreniu znakov skutkovej podstaty a vykrýva tak širšiu oblasť protiprávneho konania v súlade s medzinárodnými, resp. európskymi záväzkami.

4. Činnosť slovenských orgánov

V Slovenskej republike existuje a aktívne pôsobí v oblasti odhaľovania, objasňovania a stíhania trestného činu obchodovania s ľuďmi odbor obchodovania s ľuďmi, sexuálneho vykorisťovania a podpory obetí úradu boja proti organizovanej kriminalite Prezídia Policajného zboru. V r. 2003 riešil 28 prípadov obchodovania s ľuďmi, z toho bolo 17 objasnených, a v r. 2004 riešil 27 prípadov, z toho 18 objasnených.
Popri dôkladnom vyšetrení tejto trestnej činnosti je obchodovaným osobám nutné poskytnúť efektívnu a najmä komplexnú starostlivosť, ktorá umožní ich reintegráciu do života a spoločnosti. V súčasnosti je možné konštatovať spoluprácu s mimovládnymi a medzivládnymi organizáciami, ako napr. Pomoc obetiam násilia, Aliancia žien, či Medzinárodná organizácia pre migráciu, ktoré kooperujú v oblasti prevencie a práce s obchodovanými osobami a poskytujú, resp. sprostredkúvajú im psychologickú a právnu pomoc (napr. sprievod na výsluchy, právne poradenstvo, psychologickú podporu). Taktiež sa snažia o zabezpečenie základných životných potrieb (napr. sprostredkovanie krízového, resp. azylového ubytovania, a stravy, prevoz obete s deťmi z miesta bydliska do azylového domu, a pod.) po nevyhnutne potrebný čas, ako aj o začlenenie obchodovanej osoby do spoločnosti (napr. prostredníctvom zabezpečenia alebo sprostredkovania sociálnej pomoci, rekvalifikačných kurzov, atď.).
Túto spoluprácu je však potrebné najmä finančne a štrukturálne posilniť a vzájomne poprepájať, aby ju bolo možné definovať ako nástroj systémového riešenia. Aj na základe skúseností z iných krajín je potrebné a vysoko efektívne vytvoriť dlhodobo udržateľný systém spolupráce štátnych inštitúcií s mimovládnymi a medzivládnymi organizáciami a zabezpečiť financovanie tejto spolupráce tak, aby bolo možné poskytovať potrebnú a primeranú starostlivosť obchodovaným osobám. V tejto chvíli sa totiž štátne orgány zaoberajúce touto činnosťou potýkajú s nedostatočným personálnym zabezpečením ako i s akútnym nedostatkom finančných prostriedkov na pomoc obetiam, čo neprispieva k dostatočnej efektivite boja s organizovaným zločinom tohto druhu.

5. Príprava Národného akčného plánu a zriadenie Expertnej skupiny

V nadväznosti na potrebu prijatia strednodobých, systematických riešení tejto problematiky bola zriadená Expertná skupina na prevenciu a pomoc obetiam obchodovania s ľuďmi pri Rade vlády SR pre prevenciu kriminality (uznesenie 1/2005 z 31. 3. 2005). Úlohou expertnej skupiny bude po zmapovaní situácie v SR vypracovať Národný akčný plán boja proti obchodovaniu s ľuďmi („Národný akčný plán“). Medzirezortným koordinačným orgánom pri plnení súvisiacich úloh bude Rada vlády SR pre prevenciu kriminality. Expertná skupina, zložená z pracovníkov jednotlivých rezortov, na svojom prvom, riadnom zasadaní dňa 3. júna 2005 schválila svoj harmonogram práce ako aj úlohy pre jednotlivé rezorty pri zhromažďovaní podkladov na vypracovanie Národného akčného plánu.

6. Navrhované riešenia

Vzhľadom na uvedené zhodnotenie skutkového i právneho stavu je potrebné ďalej zintenzívniť aktivity vlády v boji proti obchodovaniu s ľuďmi. Kľúčovú úlohu pritom zohráva vypracovanie Národného akčného plánu, ktoré by sa mali o.i. venovať otázkam výskumu a štatistík, vzdelávania a informovania, legislatívy, koordinácie postupov v oblasti vyšetrovania a pomoci obchodovaným obetiam.

	Do ukončenia a nadobudnutia účinnosti Národného akčného plánu je možné využívať nasledovné nástroje:
•	Posilniť represívne kroky proti tejto trestnej činnosti.
•	Viac využívať inštitút agenta podľa Trestného poriadku (§ 88b).
Ako ukazujú doterajšie skúsenosti, odhaľovanie, zisťovanie a usvedčovanie páchateľov trestnej činnosti obchodovania s ľuďmi je značne sťažené bez použitia agenta. Je zrejmé, že agent, resp. agenti, ktorí budú iniciatívne preverovať podozrivé inzeráty a ponuky práce v zahraničí, môže významne pomôcť vo vyšetrovaní týchto činov a pozitívne pôsobiť pri rozkladaní organizovaných skupín, najmä ak sa tak bude diať v kontexte medzinárodnej spolupráce.
•	Zintenzívniť preventívne aktivity.
Je potrebné zároveň posilniť preventívne aktivity na školách, a to najmä zvýšením počtu hodín, ktoré odučia tzv. „preventívni policajti“ na školách v rámci projektu prevencie a šírenia informácií o problematike obchodovania s ľuďmi, ale aj ďalším, systematickým posilnením rôznych preventívnych aktivít mimovládnych a medzivládnych organizácií. Tieto informačné akcie môžu výrazným spôsobom pomôcť ku správnemu rozpoznávaniu potenciálnych hrozieb, ktoré čakajú na svoje obete i na základných a stredných školách v podobe inzerátov na „prácu“ v zahraničí. Zároveň môžu osobám, ktoré sa stali obeťami, pomôcť správnymi „núdzovými“ inštrukciami vyriešiť situácie, do ktorých sa mohli tieto osoby dostať.

•	Podporiť „záchranný oblúk“ pre prácu s obeťami prostredníctvom spolupráce s MVO.
„Záchranný oblúk“ bude obsahovať celý rad činností a pomoci počnúc prvým kontaktom s obchodovanou osobou, zabezpečením jej návratu (ak je kontaktovaná v zahraničí), napojením na psychologickú a zdravotnú pomoc, vrátane zabezpečenia základných životných potrieb (bezpečné ubytovanie, strava a pod.), prípravu na vyšetrovanie v spolupráci s psychológom, spojenie s MVO poskytujúcou ďalšiu reintegračnú pomoc a pod.
V rámci spolupráce s MVO bude v Národnom akčnom pláne navrhnutý transparentný systém poskytovania prostriedkov zo štátneho rozpočtu (dotácií) na konkrétne aktivity pomoci obchodovaným osobám ako aj činnosti v oblasti prevencie: vzdelávania, tréningy, osvetovú činnosť a informačné kampane.

V rámci vytvárania podmienok na prijatie Národného akčného plánu boja proti obchodovaniu s ľuďmi je zároveň potrebné uskutočniť nasledovné kroky na posilnenie inštitucionálneho zabezpečenia boja proti obchodovaniu s ľuďmi:

I.	Národný koordinátor na boj proti obchodovaniu s ľuďmi
Za účelom efektívnej koordinácie pri príprave a plnení Národného akčného plánu, ale aj ďalších aktivít v boji proti obchodovaniu s ľuďmi, je potrebné ustanoviť národného koordinátora na boj proti obchodovaniu s ľuďmi. Takýmto spôsobom bude možné posilniť rozmer aktivít v tejto oblasti, čo bude pozitívny signál predovšetkým dovnútra krajiny, ale aj na medzinárodnom poli. Úlohou národného koordinátora bude do vypracovania a účinnosti Národného akčného plánu organizačne pôsobiť na existujúce zložky Policajného zboru, MV SR, ako aj ostatných zainteresovaných rezortov, mimovládnych a medzivládny organizácií v zmysle záverov tohto materiálu, najmä však v procese prípravy Národného akčného plánu a zabezpečovania krátkodobých riešení.

II.	Posilnenie štruktúr Policajného zboru
Ako už bolo povedané, príslušné zložky Prezídia Policajného zboru v súčasnosti nedisponujú dostatkom personálneho ako i finančného zabezpečenia na úlohy vyplývajúce zo svojho určenia. V rámci zintenzívnenia aktivít je nevyhnutné navýšiť tabuľkové miesta policajtov – odborníkov zameraných na boj proti obchodovaniu s ľuďmi. Tieto miesta by sa mali vytvoriť v každom kraji a regióne, ktorý je problémom najviac postihnutý. Policajti - odborníci by zároveň mali byť priebežne školení a trvale vzdelávaní v tejto oblasti.
Za účelom posilnenia personálnych kapacít sa navrhuje zvýšiť celkové početné stavy Policajného zboru na rok 2006 o 14 miest policajtov so systemizáciou  2 miest v 8. platovej triede, 9 miest v 7. platovej triede a 3 miest v 5. platovej triede. Tieto miesta budú účelovo viazané na zabezpečenie činností a aktuálnych úloh Policajného zboru na úseku boja proti obchodovaniu s ľuďmi, t.j. na posilnenie odboru obchodovania s ľuďmi, sexuálneho vykorisťovania a podpory obetí úradu boja proti organizovanej kriminalite Prezídia Policajného zboru a zriadenie jeho vysunutých pracovísk.
Na finančné zabezpečenie uvedeného nárastu počtu miest policajtov sa navrhuje vyčleniť pre rozpočtovú kapitolu Ministerstva vnútra SR na rok 2006 celkom 9 057 tis. Sk, z toho finančné prostriedky na služobné príjmy vrátane ďalšieho služobného platu vo výške 5 792 tis. Sk, odvody do poistných fondov (32,2 %) vo výške 1 865 tis. Sk a na základné materiálno-technické vybavenie (výstroj, výzbroj, výpočtová technika) finančné prostriedky vo výške 1 400 tis. Sk.
V súvislosti s navrhovaným nárastom počtu miest policajtov sa navrhuje, v súlade s § 5  zákona NR SR č. 171/1993 Z. z. o Policajnom zbore v znení neskorších predpisov, podľa ktorého celkové početné stavy Policajného zboru určuje vláda SR, schváliť celkové početné stavy Policajného zboru na rok 2006 v počte 21 360 miest policajtov. V uvedenom počte miest je zahrnutý aj nárast o 30 miest policajtov, schválený uznesením vlády č. 914 z 30. septembra 2003 k návrhu zákona o opatreniach voči osobám, ktoré nadobudli majetok z nelegálnych príjmov (ak návrh zákona schváli Národná rada SR).

7. Kooperácia vnútroštátnych orgánov, MZV a ZÚ

V prípade, že obeťou bude slovenský štátny príslušník, ktorý sa ocitol v tretej krajine, navrhuje sa, aby orgány tohto oblúku boli v stálom kontakte s MZV SR a so zastupiteľskými úradmi SR, ktoré budú zabezpečovať a koordinovať repatriáciu obchodovanej osoby do domovskej krajiny. Podrobnosti o spôsobe, forme a charaktere tohto kontaktu a celkovej koordinácii ustanoví Národný akčný plán.

8. Závery, všeobecné

„Záchranný oblúk“ i ďalšie opatrenia v rámci boja proti obchodovaniu s ľuďmi budú vytvorené pod gesciou MV SR. Ďalšie podrobnosti ustanoví Národný akčný plán. Bude sa týkať i rozvoja informovanosti a kampane, keďže tieto činnosti je potrebné významným spôsobom zintenzívniť predovšetkým v tých oblastiach Slovenska, odkiaľ pochádzajú ľudia, ktorí odchádzajú za prácou do zahraničia.
Finančné zabezpečenie týchto dočasných opatrení bude variantne pochádzať z vyčlenenia finančných prostriedkov z rezortu ministerstva vnútra vo výške 1.000.000.- Sk alebo nájde spôsob financovania týchto aktivít minister financií. Ďalšie krytie aktivít súvisiacich s prevenciou, pomocou obchodovaným osobám (vrátane ich návratu a reintegrácie) a potláčaním obchodovania s ľuďmi bude upravené v Národnom akčnom pláne prijatom do konca roka 2005.