Predkladacia správa

Rozhodnutia investorov o realizácii investičných projektov sú ovplyvňované v prvom rade ekonomickými podmienkami príslušnej krajiny a regiónu a trhovými faktormi. Pri konečnom rozhodnutí o lokalizácii investície však predovšetkým v prípade rovnocenného postavenia základných faktorov zohráva dôležitú úlohu aj objem a štruktúra štátnej pomoci, ktorú môže investor získať vo forme tzv. investičných stimulov. Slovensko, podobne ako iné krajiny tiež takéto stimuly poskytuje.     

Hlavným cieľom vytvorenia jasných pravidiel v oblasti poskytovania individuálnej štátnej pomoci investorom je zabezpečiť efektívnejší a transparentnejší systém jej poskytovania. Medzi kľúčové zásady pravidiel patrí motivácia investícií do zaostalejších regiónov a do projektov s vysokou pridanou hodnotou. Objemy ponúkaných stimulov pri zachovaní konkurencieschopnosti Slovenska v porovnaní s okolitými krajinami zároveň nesmú presahovať úroveň nevyhnutne potrebnú na podporu investičných projektov, ktoré Slovensku prinesú žiadúci efekt. Dôležitým princípom je tiež poskytovanie stimulov tým projektom, ktoré by bez nich neboli zrealizované. 

Keďže ide o materiál významne ovplyvňujúci hospodársku politiku štátu, Ministerstvo financií ho predkladá na rokovanie Porady ekonomických ministrov a následne na rokovanie Vlády SR.   

Predchádzajúce vedenie Ministerstva hospodárstva, ako rezortu zodpovedného za tvorbu a udržiavanie transparentného a efektívne fungujúceho systému podpory investorov zo strany štátu, a tým aj za oblasť investičných stimulov, napriek závažnosti problematiky a tlaku zo strany Ministerstva financií a agentúry SARIO nepredložilo pravidlá na rokovanie Vlády pričom vtedajší minister hospodárstva materiál dvakrát stiahol aj z Porady ekonomických ministrov. Listom zo 14.júna 2005 následne oznámil podpredsedovi vlády a ministrovi financií, že nebude ani v budúcnosti požadovať prerokovanie pravidiel v PEM.   

Neexistencia takýchto jasných pravidiel mala za následok neistotu investorov ohľadom možnej výšky a štruktúry štátnej pomoci pri realizácii investície v danom odvetví a regióne. Paradoxne, ani agentúra SARIO pri počiatočných rokovaniach s investorom nevedela, čo mu môže ponúknuť. 

Na druhej strane, Minister hospodárstva si tým vytvoril priestor na svojvoľné a netransparentné rozhodovanie o prísľuboch investičných stimuloch. 
 
Absencia konzultácií navrhovaných investičných stimulov s relevantnými rezortmi (Ministerstvo financií, Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny) v procese prípravy investičnej zmluvy zároveň vytvárala riziko dodatočných nárokov na verejné financie prostredníctvom prisľúbenia nekrytých výdavkov, respektíve ich „skrytia“ do rôznych foriem regionálnej pomoci, ako sa udialo v prípade projektu Kia.  Neschválenie neúmerne vysokých prisľúbených investičných stimulov vo Vláde, ku ktorému došlo v prípade spoločnosti Hankook, negatívne ovplyvnilo kredit Slovenska v očiach investorov.  

Doteraz uplatňovaný systém poskytovania individuálnej štátnej pomoci mal viacero závažných nedostatkov: 

•	systém bol postavený na individuálnom ad hoc prístupe, pričom neposkytoval potenciálnym investorom dopredu jasnú rámcovú informáciu o možnej výške a štruktúre štátnej pomoci pri realizácii investície v príslušnom odvetví a regióne. 
•	adekvátne nemotivuje investorov investovať v odľahlejších a menej rozvinutých regiónoch SR. 
•	nejednoznačné postupy posudzovania a schvaľovania štátnej pomoci, ktoré sú rôzne definované v dvoch zákonoch zaoberajúcich sa štátnou pomocou podnikom (Zákon o štátnej pomoci a Zákon o investičných stimuloch). Problematické je aj poskytovanie štátnej pomoci v prípade, keď žiadosť o poskytnutie štátnej pomoci obsahuje formy štátnej pomoci, ktoré spadajú pod obidva zákony. 
•	Chýbajúce procesné pravidlá jasne stanovujúce jednotlivé fázy procesu vyjednávania a schvaľovania štátnej pomoci a zodpovedajúce časové lehoty majú za následok jeho zdĺhavosť  a zníženú predvídateľnosť zo strany štátu aj potenciálneho investora.
•	Právna úprava foriem poskytovania príspevkov v oblasti zamestnanosti nevytvára dostatočný motivačný faktor pre vytváranie nových pracovných miest investormi, keďže tieto príspevky sú zamerané len na taký typ potenciálnych zamestnancov, ktorí nemusia byť pre investora cieľovou skupinou (t.j. napr. dlhodobo nezamestnaní, nad 50 rokov, a pod.). 
•	Poskytovanie príspevku na vzdelávanie viazané výlučne na výber vzdelávacieho zariadenia Ústredím práce, sociálnych vecí a rodiny, nie je z pohľadu zahraničných investorov atraktívne. 

Predložený návrh pravidiel sa snaží o elimináciu uvedených nedostatkov. Výsledkom ich prijatia bude zosúladenie, spresnenie a zjednotenie poskytovania štátnej pomoci v rámci posudzovacieho a schvaľovacieho procesu zainteresovaných rezortov a vlády SR pri určovaní výšky štátnej pomoci. Navrhované pravidlá vychádzajú z platných právnych predpisov SR a platných noriem Európskej Únie (EÚ) a mal by po jeho schválení vládou Slovenskej republiky primárne slúžiť ako podklad pre poskytovanie štátnej pomoci potencionálnym investorom. 

Pravidlá v oblasti poskytovania štátnej pomoci by mali sekundárne slúžiť ako podklad pre vypracovanie interného predpisu – smernice agentúry SARIO, slúžiaceho pre rokovania s potenciálnymi investormi s cieľom prezentovať možný rozsah poskytnutia štátnej pomoci so zámerom určiť jasné pravidlá pre poskytovanie štátnej pomoci v závislosti od objektívnych kritérií.

Predložený návrh Pravidiel obsahuje základný rámec dočasných pravidiel pre poskytovanie štátnej pomoci, pričom podrobnejšie špecifikuje najmä  rozsah štátnej pomoci so zohľadnením regionálnych kritérií a kategorizácie sektorov hospodárstva.

Podmienky poskytovania štátnej pomoci v rámci súčasného právneho poriadku Slovenskej republiky ustanovujú viaceré právne predpisy, najmä však:
	
•	Zákon č. 231/1999 Z.z. o štátnej pomoci v znení neskorších predpisov, a osobitné zákony:  
•	Zákon č. 565/2001 Z.z. o investičných stimuloch v znení neskorších predpisov,
•	Zákon č. 5/2004 Z.z. o službách zamestnanosti a o zmene a doplnení niektorých zákonov.

Zákon č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov v prechodných ustanoveniach rieši problematiku daňovej úľavy pre poberateľov investičných stimulov. 

Z dôvodu priamej aplikovateľnosti práva EÚ je potrebné v tejto súvislosti zohľadniť aj ustanovenia viacerých smerníc a iných právnych aktov EÚ, najmä však
•	Zmluvu o založení Európskych spoločenstiev,
•	Nariadenie Komisie č. 68/2001 z 12.01.2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na vzdelávaciu činnosť,
•	Nariadenie Komisie č. 2204/2002 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci pre zamestnanosť,
•	Pokyny k vnútroštátnej regionálnej podpore zo dňa 03.10.1998,
•	Mnohosektorový rámec regionálnej pomoci pre veľké investičné projekty (oznámené v dokumente č. 70/2002 s. 0008-0020). 
Štátnu pomoc je možné poskytnúť len ak je zároveň v súlade so zákonom o štátnej pomoci, s osobitným zákonom, ako aj právnymi aktmi EÚ. 

Pravidlá v oblasti poskytovania individuálnej štátnej pomoci vypracovala agentúra SARIO v spolupráci s Ministerstvom financií. Prílohu materiálu tvorí porovnanie systémov investičných stimulov v krajinách V4. 

Predkladaný materiál neobsahuje doložku  finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov, vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie vzhľadom na to, že nie je možné presne kvantifikovať dopady jeho vplyvy.

Materiál prešiel medzirezortným pripomienkovacím konaním, bol tiež prerokovaný v Porade ekonomických ministrov. Na základe dohody členov Vlády SR boli po rokovaní 19.10.2005 priamo do materiálu zapracované navrhované pripomienky a formálno-technické úpravy. Na dodatočných rokovaniach boli tiež odstránené zostávajúce rozpory MF, MH a  MPSVaR.