Predkladacia správa

Demokratický štát je štát založený na rešpektovaní rovnosti jeho občanov, ktorú garantuje aj systém rôznych kontrolných a preventívnych mechanizmov. Tie zabezpečujú tak obranu občianskej spoločnosti pred zneužívaním moci, ako aj ochranu pred neprimeraným zvýhodňovaním vyčlenených skupín. 

Aj preto sa vláda Slovenskej republiky, rešpektujúc tieto zásady rovnosti vo svojom programovom vyhlásení okrem iného zaviazala „navrhnúť prijatie ústavného zákona o konflikte záujmov, zúženie miery imunity ústavných činiteľov, ako aj zákon upravujúci pravidlá lobingu a zákon o preukazovaní pôvodu majetku. Takto vytýčené ciele sú aj v súlade s Národným programom boja proti korupcii, ktorý bol prijatý uznesením vlády dňa 21. júna 2000 ako aj odporúčaniami viacerých medzinárodných inštitúcií. (Pokiaľ ide o limitovanie imunity poslancov parlamentu, naposledy takéto odporúčanie zaznelo v správe konzorcia ECODES zriadeného Európskou komisiou na monitorovanie antikorupčnej legislatívy SR z februára 2003. Obmedziť uplatňovanie všetkých imunít vo vzťahu k vyšetrovaniu, trestnému stíhaniu a aplikácii príslušných sankcií, ktoré sú nevyhnutné v demokratickej spoločnosti odporúča aj Skupina štátov proti korupcii GRECO, čo je orgán Rady Európy, riadiaci princíp č. 6 prijatý rezolúciou 97 Výboru ministrov RE a viaceré mimovládne organizácie.)  

Okrem zúženia miery imunity poslancov Národný program boja proti korupcii a viaceré medzinárodné dokumenty vrátane už spomenutej správy konzorcia ECODES odporúčajú Slovenskej republike rozšíriť právomoci Najvyššieho kontrolného úradu SR (ďalej NKÚ) na kontrolu všetkých verejných financií vrátane financií, s ktorými hospodária orgány samosprávy. (V Národnom programe boja proti korupcii sa uvádza, že „ďalej bude potrebné zabezpečiť rozšírenie pôsobnosti NKÚ na kontrolu hospodárenia so všetkými verejnými prostriedkami a verejným majetkom, bez ohľadu na to, či ide o centrálnu alebo oblastnú úroveň). Majúc na zreteli realizáciu uvedených cieľov a najmä snahu o minimalizovanie priestoru na korupčné správanie sa predkladaná novela Ústavy Slovenskej republiky rieši práve posledne spomenuté opatrenia – rozširuje právomoci NKÚ (viď ďalej bod 1) a zužuje imunitu ústavných činiteľov (viď ďalej bod 2).

1. Reforma verejnej správy si vyžaduje zaviesť nový systém financovania a kontroly verejných financií. Na samosprávne orgány bol prenesený značný objem finančných prostriedkov. Pre zabezpečenie kontroly ich použitia je preto nevyhnutné realizovať nové účinné nielen vnútorné, ale aj vonkajšie mechanizmy. Dôvodom je predovšetkým skutočnosť, že štát sa nemôže zbaviť zodpovednosti za efektívne fungovanie verejnej správy a za hospodárne vynakladanie verejných financií.

	V zmysle teoretických východísk, praktických skúseností a odporúčaní Medzinárodnej organizácie najvyšších kontrolných inštitúcií – INTOSAI, by mala byť kontrola vykonávaná vo forme kontroly vnútornej a kontroly vonkajšej. Preto pre uplatnenie tejto zásady je nevyhnutné, okrem iných legislatívnych krokov (napr. novela zákonov o územných samosprávach , ktorou bolo posilnené postavenie hlavných kontrolórov), novelizovať ústavu tak, aby sa kontrolná pôsobnosť NKÚ vzťahovala aj na obce a vyššie územné celky v širšom, resp. úplnom rozsahu (v súčasnosti je zabezpečená vonkajšia kontrola územných samospráv len pokiaľ ide o hospodárenie v rámci tzv. preneseného výkonu štátnej správy).

2. Úsilie smerujúce k zúženiu rozsahu imunity poslancov Národnej rady Slovenskej republiky (ďalej NR SR) zdôraznila vláda aj vo svojom uznesení č. 350/2003 zo dňa 7. mája 2003, kde sa zaviazala „zúžiť rozsahu imunity poslancov NR SR len na hlasovanie v Národnej rade Slovenskej republiky alebo v jej výboroch a na výroky prednesené pri výkone funkcie poslanca v NR SR alebo v jej orgáne“ a odbúrať potrebu súhlasu parlamentu s trestným stíhaním jeho členov, pričom potreba udelenia súhlasu NR SR k vzatiu do väzby by zostala zachovaná. Toto uznesenie tiež predpokladá zachovanie imunity sudcov len na trestné činy súvisiace s rozhodovacou činnosťou a odbúranie ústavnoprávnej podmienky udelenia súhlasu Ústavného súdu Slovenskej republiky na trestné stíhanie sudcu a generálneho prokurátora. Potreba udelenia súhlasu Ústavného súdu Slovenskej republiky  k vzatiu do väzby tiež zostane zachovaná.
	
Materiál sa predkladá aj ako návrh napĺňajúci uznesenie NR SR č. 213/2003 zo 6. marca 2003, kde sa konštatuje, že „korupcia a klientelizmus vo verejnom živote je vážnym problémom“ a kde sa vyzýva vláda, aby „urýchlene dopracovala a predložila Národnej rade Slovenskej republiky návrhy zákonov upravujúcich pravidlá lobingu, obmedzenie trestnoprávnej imunity ústavných činiteľov, návrh zákona o preukazované pôvodu majetku, návrh ústavného zákona o konflikte záujmov a návrh zákona o financovaní politických strán“.      

	Návrh ústavného zákona nebude mať vplyv na štátny rozpočet ani na rozpočty obcí a vyšších územných celkov, návrh nebol prerokovaný v Rade hospodárskej a sociálnej dohody. Materiál sa predkladá s rozporom so Združením miest a obcí SR, Najvyšším súdom SR a Ministerstvom zdravotníctva SR.