Zámer zabezpečenia spojenia SYSTÉMOM NÚDZOVÝCH  KOMUNIKÁCIÍ 

1	KRÍZOVé situácie a ELEKTRONICKÉ komunikácie

     Krízová situácia je obdobie, počas ktorého je bezprostredne ohrozená alebo narušená bezpečnosť štátu a ústavné orgány môžu po splnení stanovených podmienok na jej riešenie vypovedať vojnu, vyhlásiť vojnový, výnimočný alebo núdzový stav alebo mimoriadnu situáciu. Počas krízovej situácie môže byť, alebo je ohrozený život, zdravie a majetok obyvateľov, ich bezpečnosť a verejný poriadok. 

Krízové situácie môžu nastať:
•	pri vypovedaní vojny alebo bezprostrednej hrozbe vypovedania vojny alebo napadnutí cudzou mocou bez vypovedania vojny,
•	následkom teroristického útoku, rozsiahlych pouličných nepokojov spojených s útokmi na orgány verejnej moci, drancovaním obchodov a skladov alebo s inými hromadnými útokmi na majetok,
•	ak dôjde k inému hromadnému násilnému protiprávnemu konaniu, ktoré svojím rozsahom alebo následkami podstatne ohrozuje alebo narušuje verejný poriadok a bezpečnosť štátu,
•	ak došlo alebo bezprostredne hrozí, že dôjde k ohrozeniu života a zdravia osôb, životného prostredia alebo k ohrozeniu značných majetkových hodnôt v dôsledku živelnej pohromy, katastrofy, priemyselnej, dopravnej alebo inej prevádzkovej havárie.

     Elektronické komunikačné siete sú súčasťou infraštruktúry oblasti, v ktorej krízová situácia nastáva. Vplyv krízových situácií na elektronické komunikačné siete sa môže prejaviť:
•	redukciou komunikačných zdrojov; následkom katastrofy môže dôjsť k zničeniu komunikačnej infraštruktúry alebo k zvýšenej poruchovosti technických prostriedkov komunikačných sietí, alebo prostriedkov, od ktorých je činnosť týchto sietí závislá (energetické siete a pod.),
•	výrazným zvýšením komunikačnej prevádzky – počas krízových situácií narastá počet volaní, ktoré sú nutné na riešenie krízovej situácie, ale aj volaní vyvolaných psychologickými účinkami krízovej situácie na obyvateľstvo; následkom môže byť preťaženie siete, vedúce pri absencii riadenia prevádzkových tokov až k sieťovému kolapsu, keď dôjde k prevádzkovému zrúteniu celej siete,
•	potrebou posilnenia komunikačných zdrojov v postihnutej oblasti alebo nutnosťou zabezpečenia komunikácie tam, kde táto nie je pokrytá existujúcou komunikačnou infraštruktúrou.

     Pripravenosť a dostupnosť komunikačných zdrojov pre krízový manažment a záchranné zložky sú nevyhnutné na poskytovanie rýchlej a efektívnej pomoci. V krízových situáciách vzniká potreba zachovania komunikačných možností pre vzájomnú výmenu informácií týchto dôležitých užívateľov a zabezpečenia ich prednosti v komunikácii pred bežnou komunikačnou prevádzkou vo verejných komunikačných sieťach. Za dôležitých užívateľov sa v tomto prípade považujú štátne a samosprávne orgány tvoriace zložky krízového riadenia, inštitúcie a organizácie podieľajúce sa na odstraňovaní následkov krízovej situácie, záchranných prácach a obnove normálneho stavu v postihnutej oblasti. Pre prípad potreby medzinárodnej koordinácie riešenia krízovej situácie sa môže vyžadovať zabezpečenie medzinárodného komunikačného spojenia vybraných užívateľov s adekvátnymi partnermi v zahraničí.

     Zároveň je potrebné zabezpečiť komunikačné prostriedky na nevyhnutnú komunikáciu medzi bežnými obyvateľmi a zložkami zodpovednými za riešenie krízových situácií a odstraňovanie ich následkov. Táto komunikácia môže byť smerom od obyvateľstva k týmto zložkám (tiesňové volania, poskytovanie doplňujúcich informácií o stave a vývoji krízovej situácie v miestnych podmienkach), alebo od uvedených zložiek k obyvateľstvu (všeobecné výstrahy a upozornenia, plošné informovanie o krízovej situácii a pod.).

     Požiadavky kladené na elektronické komunikačné zariadenia, siete a služby v čase krízových situácií plnia núdzové komunikácie (emergency communications). Vytvorenie efektívneho systému núdzových komunikácií vyžaduje riešenia vo viacerých oblastiach – okrem technického aspektu je potrebné riešiť aj otázky prevádzkového režimu núdzových komunikácií, komunikačnej politiky, súvisiacej legislatívy a štátnej regulácie komunikácií. Zároveň je nevyhnutné, aby medzi zainteresovanými organizáciami existovala vzájomná spolupráca a súčinnosť, čo je nutný predpoklad na dôsledné a úplné poskytovanie núdzových komunikačných služieb.

     Charakteristické pre krízové situácie je, že vznikajú náhle a často nepredvídane. Ak v takejto situácii majú byť potrebné komunikačné prostriedky okamžite k dispozícii, je potrebné budovať núdzové komunikácie vopred, s prihliadnutím na možné druhy krízových situácií, ktoré sa v danom priestore môžu vyskytnúť.

     Komplexné riešenie problematiky núdzových komunikácií v celosvetovom meradle do popredia vystúpilo najmä v období posledných rokov, po udalostiach v septembri 2001 v USA, pri zostrenej geopolitickej situácii spôsobenej medzinárodným terorizmom, organizovaným zločinom, ale aj pod vplyvom opakujúcich sa živelných pohrôm a havárií, nadobúdajúcich rozmery presahujúce hranice jednotlivých štátov. Na druhej strane sú k dispozícii čoraz účinnejšie komunikačné prostriedky na podporu krízového manažmentu a poskytovania pomoci pri záchranných operáciách súvisiacich so vzniknutými krízovými situáciami. Tieto skutočnosti vedú k tomu, že tak národné vlády, výrobcovia a prevádzkovatelia komunikačných technológií, ako aj medzinárodné telekomunikačné a normalizačné inštitúcie považujú problematiku núdzových komunikácií za jednu z prioritných oblastí ich záujmu. Vysokú dôležitosť prikladajú tejto problematike v rámci bezpečnosti a ochrany pred terorizmom a organizovaným zločinom aj orgány Európskej únie, ktoré na riešenie otázok bezpečnosti rozbiehajú od tohto roka sériu medzinárodných výskumných projektov finančne podporovaných EÚ. 

2	BUDOVANIE SYSTÉMU NÚDZOVÝCH KOMUNIKÁCIÍ 

     Všeobecné požiadavky na služby núdzových komunikácií je možné charakterizovať nasledovne:
     v krízových situáciách majú zabezpečiť potrebnú komunikačnú podporu pre zložky (orgány, inštitúcie, organizácie) zodpovedné za, alebo vykonávajúce:
-   krízový manažment,
-   záchranné operácie,
-   ochranu obyvateľstva,
-   výstrahu a informovanie verejnosti o aktuálnom stave krízovej situácie,
                  - komunikačnú podporu pre obyvateľov v stave tiesne, spočívajúcu v jednoduchom a rýchlom prístupe k dispečerskému pracovisku záchranných zložiek, s možným automatickým prenosom doplnkových informácií, napríklad na lokalizáciu postihnutého;
     poskytované komunikačné služby musia byť dostatočne spoľahlivé, efektívne a neprerušované. To predpokladá používanie spoľahlivej komunikačnej technológie vo verejných komunikačných sieťach, zabezpečenie vhodných riadiacich a prevádzkových postupov v sieti na vytvorenie prednostného spojenia pred ostatnou prevádzkou v sieti a pod.; 
     v prípade narušenia infraštruktúry siete musia byť služby rýchlo obnovené. Komunikačná sieť musí mať na tento účel vyhradené záložné prostriedky buď trvalo umiestnené v sieti, alebo sa prevádzková náhrada realizuje dočasným umiestnením mobilných komunikačných prostriedkov v postihnutej oblasti;
      koncové zariadenia a spôsob použitia služieb majú byť jednoduché a intuitívne. Núdzové komunikačné služby sa používajú v stresových situáciách a nie sú využívané z pohľadu jednotlivca často. Užívateľ služby nemá čas na štúdium návodov na obsluhu, a preto od jednoduchosti obsluhy závisí samotné poskytnutie pomoci alebo rýchlosť jej poskytnutia; 
      prístup obyvateľstva k základným núdzovým komunikačným službám má byť čo najlepší (vysoké pokrytie) a bezplatný. To predpokladá mať možnosť použiť na prístup k záchranným zložkám najrozšírenejšie verejné komunikačné siete (pevné aj mobilné).

     Tieto požiadavky je možné zabezpečiť vhodnou kombináciou vzájomne sa doplňujúcich spôsobov riešenia systému núdzových komunikácií, ktoré spočívajú vo vytvorení:

1.	Organizačných, prevádzkových a technických podmienok pre zavedenie a prevádzkovanie služieb núdzových prednostných volaní vo verejných komunikačných sieťach.
2.	Neverejných komunikačných sietí pre uzatvorené skupiny užívateľov.
3.	Prevádzkových náhrad, ktoré môžu byť v prípade potreby použité v oblasti postihnutej krízovou situáciou.

3	núdzovÉ prednostnÉ volanIA 

     Núdzové prednostné volania (Emergency Preference Calls, EPC) sú skupinou služieb núdzových komunikácií, ktoré zabezpečujú v krízových situáciách prednostnú komunikáciu vybraných skupín užívateľov pred bežnou prevádzkou ostatných užívateľov v komunikačných sieťach. 

     Núdzové prednostné volania môžu byť poskytované vo verejných aj v neverejných komunikačných sieťach, v sieťach rôznych prevádzkovateľov.  Použitie prostriedkov verejných komunikačných sietí sa predpokladá tam, kde z prevádzkových alebo ekonomických dôvodov nie je účinné nasadenie komunikačných prostriedkov špecializovaných neverejných sietí.

     Vnútorné pravidlá pre prevádzkovanie služieb (vrátane núdzových prednostných volaní) v jednotlivých komunikačných sieťach sú vecou ich prevádzkovateľov (pokiaľ ich nemajú priamo stanovené legislatívou alebo všeobecným povolením). Aby mohli byť spojenia pre núdzové prednostné volania realizované cez viacero sietí, je potrebné dohodnúť vzájomné pravidlá v prepojovacích bodoch sietí a v rámci každej siete, zapojenej do systému núdzových prednostných volaní dodržiavať stanovené všeobecné zásady.

     Základný sortiment služieb núdzových prednostných volaní vychádza z možností verejných komunikačných sietí typu PSTN, ISDN a PLMN. Vo svojej podstate ide o súbor hlasových služieb (doplnených o ďalšie možnosti, ktoré tieto siete bežne k hlasovej službe poskytujú ako faximile, podpora prenosu dát, SMS, MMS a pod.), poskytovaných prednostne (v krajnom prípade výlučne) vybraným dôležitým užívateľom. Pritom pri poskytovaní týchto služieb nejde iba o prednostný prístup k štandardným komunikačným službám, ale o vytvorenie nových základných typov služieb, ktoré môžu mať na rozdiel od bežných komunikačných služieb v danej komunikačnej sieti iné podmienky prístupu a riadenia v sieti, iné nároky na kvalitu, zabezpečenie a pod. V budúcnosti sa uvažuje aj s využitím širokopásmových núdzových komunikačných služieb na prenos multimediálneho obsahu a veľkých objemov dát.

     Z pohľadu komunikačných sietí tieto musia zabezpečiť, aby  v prípade potreby núdzové prednostné volania:
•	boli obsluhované prednostne pred ostatnými volaniami,
•	si zachovávali prioritný charakter aj pri využití služieb presmerovania,
•	boli realizovateľné z bežne používaných koncových zariadení užívateľov,
•	boli smerované mimo preťažených častí siete, aj s použitím alternatívnych smerovacích techník a záložných trás, nevyužívaných pri presmerovaní bežnej prevádzky, 
•	mohli v prípade nedostatku komunikačných zdrojov obmedziť ostatné volania,
•	neboli obmedzované zákazom volaní na vybrané ciele,
•	nepodliehali reštriktívnym postupom riadenia prevádzkového preťaženia komunikačnej siete a naopak, využívali v plnom rozsahu výhody metód expanzívnych spôsobov riadenia prevádzky, 
•	neprichádzali do konfliktu s tiesňovými volaniami od bežných užívateľov komunikačných sietí.

     Základom na stanovenie všeobecných zásad, ktoré majú spĺňať súčasné verejné komunikačné siete na  poskytovanie služieb EPC, ako aj požiadaviek, kladené na samotné prednostné núdzové komunikačné služby je odporúčanie ITU-T E.106 Medzinárodný núdzový prednostný plán pre záchranné operácie pri katastrofách (International Emergency Preference Scheme (IEPS) for disaster relief operations). 

     Komunikácia v krízových situáciách pre určených užívateľov sa podľa E.106 zabezpečí ich zaradením do systému medzinárodného alebo národného núdzového prednostného plánu (IEPS a NEPS). Núdzový prednostný plán je súhrn technicko-organizačných opatrení, ktoré majú umožniť zaradeným užívateľom po aktivovaní krízových opatrení prednostný prístup k medzinárodnej telefónnej službe, a tým im oproti bežným užívateľom výrazne zvýšiť možnosť vytvorenia a využitia požadovaného komunikačného spojenia.

     Výber užívateľov na zaradenie do EPS je v kompetencii zodpovedných národných orgánov jednotlivých krajín, zapojených do EPS. Odporúča sa, aby užívateľmi EPS boli určení užívatelia:
•	ústredných orgánov štátnej správy a ďalších orgánov štátnej správy, diplomatických zastúpení,
•	výkonných prvkov bezpečnostného systému štátu,
•	orgánov zabezpečujúcich vyrozumenie a zvolanie orgánov krízového riadenia bezpečnostného systému štátu,
•	štátnych bezpečnostných zložiek, vrátane colných a imigračných úradov,
•	integrovaného záchranného systému (polícia, hasiči, zdravotnícka záchranná služba a iné záchranné zložky),
•	poskytovateľov komunikačných služieb pre ostatných užívateľov EPS,
•	verejných služieb zásobovania energiami, vodou a pod.

     Aby komunikačná sieť mohla technicky zabezpečiť vyššie uvedené požiadavky, musia byť volania užívateľov EPS v sieti identifikovateľné vhodným označením. Označenie núdzového volania sa vytvára v miestnej komunikačnej ústredni volajúceho užívateľa a prenáša sa sieťami až do miestnej ústredne volaného užívateľa. Pri prenose identifikátora volania IEPS cez prepojovacie body medzi komunikačnými sieťami sa má dohodnúť medzi prevádzkovateľmi prepojovaných sietí spôsob označenia, jeho interpretácia a spôsob spracovania núdzového volania (pokiaľ toto nie je stanovené iným záväzným dokumentom).

     Komunikačná sieť, tranzitujúca takto označené volanie pritom nemusí podporovať spracovanie núdzových volaní, vyžaduje sa však, aby v tomto prípade preniesla označenie volanie transparentným spôsobom, bez toho, aby ho nejakým spôsobom zmenila. Naopak, sieť v ktorej volanie vzniklo a sieť, ktorá je pre volanie cieľovou, musia podporovať spracovanie núdzového volania systémom v súlade s medzinárodnými normami a odporúčaniami alebo systémom prijatým na základe vzájomnej dohody zúčastnených krajín. Vzájomná dohoda krajín umožňuje v prípade potreby zaviesť v rámci označenia medzinárodných núdzových volaní aj rozpoznávanie viac ako jedného stupňa priority núdzových volaní.

     Oprávnenie užívateľa na volanie  v rámci EPS sa overuje autorizačnými postupmi založenými na porovnaní uložených údajov o autorizovaných užívateľoch EPS s údajmi užívateľa snažiaceho sa o prístup do EPS. Oprávnenie môže byť dané priamo identifikáciou účastníckeho vedenia, z ktorého prichádza pokus o volanie, osobným identifikačným číslom, kódom, heslom, spätným overením a pod.
Požiadavky na identifikáciu a prednostné spracovanie bude potrebné dohodnúť medzi prevádzkovateľmi sietí/poskytovateľmi služieb a užívateľmi týchto služieb, napr. na základe dohôd o úrovni poskytovaných služieb (SLA, Service Level Agreement). Ak je autorizácia kladná, prevádzka od takéhoto autorizovaného užívateľa sa označí identifikátorom, a takto sa transportuje cez sieť až do cieľa.

     Prednostné zaobchádzanie pre užívateľov obsahuje zároveň aj požiadavku na ich prednostný prístup k službe. Tento prístup môže byť technicky rôzneho charakteru (digitálne účastnícke vedenie (DSL), optické vlákno, bezdrôtový prístup, satelitný spoj, káblový rozvod a pod.). Pre užívateľov núdzových komunikácií sa javí ako výrazná výhoda, ak im je poskytnutý prednostný prístup k služobnému uzlu komunikačnej siete a tým zrýchlený proces poskytnutia núdzovej komunikačnej služby. 

     Zásady a odporúčania uvedené pre vytváranie IEPS je možné vhodne aplikovať aj do prípravy národného núdzového prednostného plánu NEPS. Užívatelia zaradení do NEPS nesmú mať automaticky možnosť prístupu do IEPS, naopak užívatelia IEPS musia mať zabezpečený a povolený prístup do NEPS. Medzinárodný a národný núdzový prednostný plán tak majú byť nezávislé ale vzájomne kompatibilné.

     V rámci autorizovaných užívateľov NEPS je účelné tiež zaviesť kategorizáciu podľa ich dôležitosti. Vytvorením niekoľkých stupňov kategorizácie je možné zabezpečiť prioritnejšie a menej prioritné núdzové prednostné volania vo vnútri krajiny, podľa požiadaviek užívateľov.. 

     V niektorých situáciách je potrebné núdzovú prevádzku presmerovať po alternatívnej ceste, ak je základná cesta nepoužiteľná alebo preťažená. V prípade obmedzených komunikačných prostriedkov a dostupnej šírky prenosového pásma sa môže pristúpiť k obmedzeniu kvality poskytovanej núdzovej služby, za predpokladu, že v danom bode siete už nie sú prostriedky využívané bežnou prevádzkou. Zhoršenie kvality komunikácie sa uprednostňuje pred stratou spojenia. Na druhej strane, pri nedostatku sieťových zdrojov môže byť v záujme prednostného spracovania prevádzky núdzových volaní obmedzená šírka pásma dostupného na prenos bežnej prevádzky, čo môže viesť k degradácii kvality služieb, ktoré nemajú núdzový charakter.

     Na ochranu obmedzených sieťových prostriedkov pre využitie bežnými užívateľmi v krízovej situácii sa používajú zabezpečovacie procedúry. Tieto prostriedky sa stávajú vyhradené na prednostné používanie autorizovanými užívateľmi. V niektorých krízových situáciách sa môžu aplikovať na núdzovú prevádzku ďalšie špeciálne bezpečnostné opatrenia. K týmto opatreniam sa radí napríklad požiadavka na nevysledovanie identity volajúceho užívateľa alebo na znemožnenie jeho lokalizácie. Tieto opatrenia sa môžu použiť pre limitovaný počet z celkového počtu autorizovaných užívateľov, napríklad pre núdzovú komunikáciu vysokopostavených užívateľov, príslušníkov osobitných bezpečnostných zložiek a pod..

     Užívatelia núdzových komunikácií budú tvoriť jednu zo základných skupín užívateľov verejných komunikačných sietí. Komunikačná infraštruktúra verejných komunikačných sietí by sa mala preto dopĺňať o podporu funkcií núdzových komunikácií tak, aby sa tým dosiahlo čo najvyššie pokrytie územia núdzovými komunikačnými službami. Kľúčové prvky sieťovej infraštruktúry pre núdzové komunikácie majú byť pritom dostatočne robustné a odolné voči vplyvom krízových situácií.

     Spoľahlivosť a dostupnosť núdzových komunikácií sa bude zvyšovať pri takej sieťovej politike, ktorá kedykoľvek to bude možné sa bude snažiť o prednostné zaobchádzanie s núdzovou prevádzkou. Samozrejmosťou sa pritom javí požiadavka na činnosť funkcií núdzových komunikácií v súlade s ich návrhom a špecifikáciou.

Poznámka: Príklad riešenia uzavretého systému prednostných volaní v rámci verejnej telekomunikačnej siete českého Eurotelu je v prílohe tohto dokumentu.

4	NEVEREJNÉ SIETE 

     Ďalšou možnosťou zabezpečenia spojenia v krízových situáciách je vybudovanie neverejných sietí pre uzatvorené skupiny užívateľov. Tieto siete nie sú určené na prenos volaní pre bežných obyvateľov a môžu mať striktnejšie stanovené prevádzkové pravidlá.

     Neverejná sieť môže byť prepojená cez prepojovacie body s inými komunikačnými sieťami (napríklad s verejnými), do ktorých môžu byť smerované volania z neverejnej siete. Cez prepojovacie body je možný aj vstup volaní do neverejnej siete z iných sietí, samozrejme za predpokladu splnenia stanovených podmienok. 

     Použitie neverejnej siete v krízových situáciách má najmä tieto výhody:
•	vzhľadom na obmedzený počet užívateľov a stanoveným prevádzkovým pravidlám je výrazne minimalizovaná možnosť preťaženia siete,
•	zabezpečenie siete a ochrana údajov môže byť v neverejnej sieti na kvalitatívne vyššej úrovni v porovnaní s verejnou sieťou,
•	umožňuje použitie špeciálnych služieb nad rámec možností verejných sietí a pod.

a nasledovné možné nevýhody:
•	zriaďovacie náklady a vyššie prevádzkové náklady voči riešeniu s využitím verejnej siete,
•	obmedzený počet užívateľov,
•	nižšie pokrytie územia, obmedzený dosah,
•	možné problémy s kompatibilitou pri spolupráci s inými sieťami, ale aj vo vnútri siete a iné.

5	PREVÁDZKOVÉ NÁHRADY

     V prípade, ak dôsledkom krízovej situácie dôjde k znefunkčneniu komunikačnej infraštruktúry v určitej lokalite, v prípade požiadavky zabezpečiť spojenie v oblasti, ktoré nie je pokrytá existujúcou komunikačnou infraštruktúrou, alebo pri potrebe rozšíriť disponibilnú kapacitu komunikačnej siete, pripadá do úvahy použitie prevádzkových náhrad.

     Prevádzkové náhrady sú komunikačné prostriedky prenosného charakteru, ktoré sa presunú na miesto potreby a napoja vhodným spôsobom do komunikačnej siete. 
K základným požiadavkám na prevádzkové náhrady patria:
•	mobilita zariadenia – zariadenie musí byť schopné rýchleho transportu na miesto určenia bez použitia špeciálnych prostriedkov, najlepšie po vlastnej osi (v technologickom vozidle), 
•	nezávislosť od energetickej rozvodnej siete – napájanie možné aj z vlastného zdroja energie (batéria, generátor),
•	rýchlosť uvedenia do prevádzkového stavu – doba sprevádzkovania prevádzkovej zálohy musí byť čo najkratšia, rádovo hodiny,
•	robustnosť a spoľahlivosť zariadení – zariadenia musia byť prevádzkyschopné  v podmienkach vonkajšieho prostredia, (nie v klimatizovaných a bezprašných miestnostiach),
•	kompatibilita (protokolová, elektrická, mechanická) s komunikačnou sieťou, na ktorú sa v danej oblasti má zariadenie napojiť,
•	dostatočná prevádzková kapacita na pokrytie požiadaviek primerane k rozsahu obsluhovanej oblasti a iné.

Príkladmi prevádzkových náhrad môžu byť:
•	prenosné základňové stanice mobilnej siete s možným prepojením do komunikačnej siete prostredníctvom satelitného spojenia,
•	koncové zariadenia satelitných komunikačných systémov (satelitné telefóny),
•	mobilné spojovacie uzly (digitálne ústredne) s rozhraniami na pripojenie do pevnej transportnej a prístupovej siete,
•	rádiové prístupové systémy a iné. 

6	SÚČASNÝ STAV ZABEZPEČENIA SPOJENIA ZA KRÍZOVÝCH SITUÁCIÍ NA SLOVENSKU

     Je potrebné pripomenúť, že problematika zabezpečenia núdzových volaní v čase krízových situácií nie je na Slovensku nová. Na Slovensku však zatiaľ nie je zavedený systém núdzových prednostných volaní vo verejných komunikačných sieťach, sú vytvorené len podmienky na organizáciu spojenia v krízových situáciách metódou nepodmienečného vylúčenia aktívnej prevádzky (redukcie) užívateľov verejných  komunikačných sietí nezaradených do systému poskytovania spojenia v týchto situáciách. Táto redukcia sa v pevnej sieti vykonáva dynamicky na základe sledovania objemu prevádzkových tokov v komunikačnom uzle. Keď dôjde k dosiahnutiu nastavenej kritickej hranice, redukcia sa aktivuje. 
     V mobilných sieťach je možné vykonať prechod do režimu redukcie len celoplošne, nezaradení užívatelia, ktorých je podstatná väčšina, sú z prístupu ku komunikácii vylúčení. Redukcia je krajným prípadom riešenia núdzových prednostných volaní, ktorá prináša prevádzkovateľom sietí prevádzkové straty z nerealizovaných volaní a pre nezaradených užívateľov je v rozpore so základnou požiadavkou na poskytnutie možnosti komunikácie v prípade potreby. Systém navyše nie je medzinárodne kompatibilný, čo znamená, že nie je možné vyslať do medzinárodnej siete volanie, ktoré by malo príznak prioritného núdzového volania. Rovnako ani volanie takéhoto charakteru, prichádzajúce z medzinárodnej siete nebude identifikované ako núdzové volanie.
     Na účely komunikácie v rámci uzavretých skupín užívateľov (armáda, polícia, civilná ochrana a pod.) sa využívajú neverejné komunikačné siete. Tieto siete viac-menej pokrývajú potreby zložiek, pre ktoré sú prevádzkované. Neverejné siete pritom môžu byť zdrojom alebo cieľom volaní uskutočňovaných v rámci núdzových komunikácií, a preto je potrebné aplikovať také riešenia, aby riadenie núdzového volania v prepojovacích bodoch s inými (napr.: verejnými sieťami) bolo vzájomne kompatibilné. Obsluha volaní vo vnútri siete sa pritom môže riešiť v rôznych sieťach odlišnými postupmi.

     Ako prevádzkové náhrady je k dispozícii len niekoľko satelitných telefónov jedného prevádzkovateľa mobilnej siete. V pevnej komunikačnej sieti prevádzkové náhrady prenosného charakteru nie sú k dispozícii. Súčasný stav a rozsah prevádzkových náhrad v komunikačných sieťach na Slovensku je kritický a nepostačujúci.

7	závery a opatrenIA

     Doterajší spôsob riešenia spojenia v krízových situáciách na Slovensku, založený na redukcii bežných volaní vo verejných komunikačných sieťach nevyhovuje novej medzinárodne odporúčanej koncepcii núdzových prednostných volaní od autorizovaných užívateľov, pri zachovaní možnosti aktívnych volaní aj pre bežných užívateľov, pokiaľ to komunikačné prostriedky dovoľujú. Zároveň je potrebné budovať národný systém núdzových komunikácií tak, aby bol kompatibilný so systémami iných, najmä európskych krajín v záujme vytvorenia fungujúceho systému medzinárodných núdzových komunikácií. 

     Riešenie problematiky núdzových komunikácií vo vnútri štátu je závislé aj od technických možností prevádzkovaných komunikačných sietí. Vzhľadom na to, že národné siete môžu byť tvorené zo sietí viacerých prevádzkovateľov, je potrebné, aby sa vytvorila národná stratégia realizácie núdzových komunikácií, ktorá stanoví spoločné aj individuálne pravidlá a principiálne riešenia pre jednotlivé siete a ich prevádzkovateľov na vytvorenie jednotného národného systému núdzových komunikácií. Nevyhnutnou súčasťou realizácie tohto systému je aj vykonanie nutných organizačných a technických opatrení v komunikačných sieťach.

     Do praktického využívania na Slovensku je potrebné uviesť tie výsledky riešenia núdzových komunikačných služieb vo svete, ktoré sú už zavŕšené normami a odporúčaniami relevantných medzinárodných normalizačných inštitúcií. Zavedením týchto riešení v rámci Slovenska sa vytvoria predpoklady na integráciu systému núdzových komunikácií s obdobnými systémami iných (prednostne európskych) krajín, čo je v súlade aj so začlenením Slovenska do Európskej únie a severoatlantických štruktúr. Normalizované riešenia sú zároveň zárukou efektívneho a kompatibilného riešenia podporovaného výrobcami komunikačných systémov a zariadení aj v národnom meradle.

     V oblasti núdzových prednostných volaní to predpokladá pokračovať v práci vedúcej k praktickej realizácii systémov núdzových prednostných volaní v súlade s odporúčaniami ITU-T  a normami ETSI pre túto oblasť. Na úspešnú realizáciu je potrebná úzka súčinnosť štátnych orgánov s prevádzkovateľmi verejných komunikačných sietí. 

     Na základe novej medzinárodnej koncepcie núdzových prednostných volaní je potrebné stanoviť organizačné zásady, pravidlá a postupy pre:
•	výber a zaraďovanie užívateľov do núdzových prednostných plánov (medzinárodného aj národného),
•	aktiváciu a deaktiváciu týchto plánov,
•	kategorizáciu autorizovaných užívateľov podľa prednosti,
•	podmienky poskytovania služieb núdzových prednostných volaní, vzájomné vzťahy a zodpovednosť zainteresovaných strán (štátna správa, prevádzkovatelia sietí, užívatelia),
•	zabezpečenie prevádzky sieťovej infraštruktúry,
•	prístup užívateľov k službám núdzového prednostného volania,
•	správu a ochranu osobných údajov vložených v systéme,
•	inšpekčnú činnosť,
•	určenie zodpovedného orgánu za výber a zaraďovanie užívateľov do núdzových prednostných plánov (medzinárodného a národného). 

     Aby mohli núdzové prednostné volania prechádzať viacerými komunikačnými sieťami, musia byť stanovené spoločné prevádzkové a technické zásady na identifikáciu a spracovanie takýchto volaní, najmä na prechodoch medzi komunikačnými sieťami rôznych prevádzkovateľov. Tieto zásady musia byť v súlade s medzinárodnými odporúčaniami, čím sa vylúčia riešenia, ktoré by mohli byť z hľadiska terajšej aj budúcej kompatibility problematické.

     Vypracovanie jednotného technického a prevádzkového riešenia podpory služieb núdzových prednostných volaní vo verejných komunikačných sieťach na Slovensku stanoví:
•	technické a prevádzkové požiadavky na systémy núdzových prednostných plánov,
•	podmienky prevádzky a funkcie komunikačných sietí, podporujúcich služby núdzových prednostných volaní,
•	spôsob označovania núdzových volaní,
•	podmienky a možnosti prístupu užívateľov k službám núdzových prednostných volaní,
•	princípy technického riešenia poskytovania služieb núdzových prednostných volaní vo verejných komunikačných sieťach na Slovensku,
•	vytvorenie jednotných technických podmienok v prepojovacích bodoch sietí rôznych prevádzkovateľov a iné. 

     Pri stanovovaní jednotného technického riešenia je nutné dôsledne sledovať pokrok v normalizovaní podmienok poskytovania medzinárodných núdzových prednostných volaní. Predpokladá sa totiž, že vzhľadom na rozpracovaný a neukončený vývoj v tejto oblasti môže dôjsť k zmenám a novým upresneniam v súčasne platnom stave definovanom zatiaľ vydanými normami a odporúčaniami pre núdzové komunikácie. To by mohlo znamenať, pri realizácii technických úprav podľa teraz platného stavu, možnú potrebu opätovných úprav a s tým spojené ďalšie náklady na úpravu komunikačných sietí. Do úvahy je zároveň potrebné vziať aj stav realizácie systému medzinárodných núdzových prednostných volaní v krajinách, ktoré by pripadali do úvahy ako možní partneri na vzájomné prepojenie týchto systémov.

     Problematika núdzových prednostných volaní je vo vývoji a priebežne sa rieši na medzinárodnej úrovni. Spoločné riešenie v rámci krajín EÚ, aplikovateľné aj pre Slovensko, ktoré by prinieslo úsporu nákladov a kompatibilitu pri zavádzaní týchto systémov, je neuzavreté a jeho vývoj je otázkou niekoľkých nasledujúcich rokov, pričom bude závisieť aj od rozvoja nových technológií a rýchlosti ich implementácie v jednotlivých krajinách EÚ, ako aj od dopracovania potrebnej normalizačnej základne pre tieto oblasti. V záujme ušetrenia nákladov pri zavádzaní a prevádzkovaní núdzových komunikačných služieb sa odporúča vyvíjať a zavádzať riešenia, ktoré budú založené na jednotnej architektúre a vlastnostiach, normalizovaných rozhraniach a metódach a kompatibilných systémoch a aplikáciách.

     Ako ukazuje príklad riešenia núdzových prednostných volaní od Eurotelu v ČR, je možné pri budovaní národného systému núdzových prednostných volaní postupovať po krokoch tak, že užívatelia núdzových prednostných volaní budú začlenení najskôr len v rámci jednej siete, postupom času sa však môžu aj v sieťach iných prevádzkovateľov zapájať do núdzových prednostných volaní ďalší užívatelia. Práve táto možnosť si však vyžaduje predpísať a dohodnúť spoluprácu sietí tak, aby núdzové volanie pochádzajúce od užívateľa napr. mobilnej siete mohlo bez problémov skončiť u užívateľa pevnej siete alebo inej mobilnej siete, za zachovania podmienok prednostného spracovania týchto volaní vo všetkých sieťach zúčastnených na vytvorení spojenia. 

     Použitie mobilnej siete ako základu má nesporne výhody práve v poskytnutej mobilite koncových zariadení, prípadne kratšej dobe obnovy infraštruktúry pri jej poškodení, na druhej strane však z hľadiska celkovej spoľahlivosti siete v niektorých krízových situáciách sa táto javí voči pevnej sieti ako menej odolná a spoľahlivá. Vo svete nastupuje aj trend použiť v rámci núdzových prednostných volaní aj širokopásmové spojenia na rýchly prenos veľkého objemu dát v reálnom čase, videa a obrazu, na čo sú tiež zatiaľ lepšie uspôsobené pevné siete. 

     Na základe vyššie uvedených záverov sa ako základ systému núdzových komunikácií odporúča využiť verejné komunikačné siete, so zabezpečením prepojenia s vybranými neverejnými sieťami. Prostriedky komunikačných sietí je pritom potrebné doplniť o primeraný rozsah záložných prevádzkových náhrad.

     V zmysle uvedených záverov sa navrhuje postupne realizovať tieto opatrenia:

1.	Vytvoriť pracovnú komisiu, zloženú zo zástupcov MDPT, MO, MV, MZV, MZ, TÚ, VÚS a prevádzkovateľov komunikačných sietí, ktorá na základe podrobného vzájomného oboznámenia so zámermi a možnosťami na budovanie systému núdzových komunikácií na Slovensku stanoví požiadavky štátu na systém núdzových komunikácií (prednostné volania, prevádzkové náhrady, neverejné siete).
2.	Vypracovať koncepciu organizačného, prevádzkového a technického riešenia núdzových prednostných volaní vo verejných komunikačných sieťach na Slovensku v súlade s trendmi stanovenými normalizačnými dokumentmi ITU-T a ETSI pre oblasť núdzových komunikácií.
3.	Na základe prijatej koncepcie vypracovať program realizácie zámeru vybudovania systému núdzových komunikácií na Slovensku.

Použité skratky

EPC	núdzové prednostné volanie
(Emergency Preference Call)	
EPS	núdzový prednostný plán
(Emergency Preference Scheme)	
ETSI	Európsky inštitút pre telekomunikačné normy
(European Telecommunications Standardization Institute)	
IEPS	medzinárodný núdzový prednostný plán
(International Emergency Preference Scheme)	
ISDN	digitálna sieť integrovaných služieb
(Integrated Services Digital Network)	
ITU-T	Medzinárodná telekomunikačná únia – sektor telekomunikácií
(International Telecommunication Union – Telecommunications)	
MDPT
MZ
MZV 	Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií 
Ministerstvo zdravotníctva SR
Ministerstvo zahraničných vecí SR	
		
     MO	Ministerstvo obrany	
MV 	Ministerstvo vnútra	
NEPS	národný núdzový prednostný plán
(National Emergency Preference Scheme)	
PIN	osobné identifikačné číslo
(Personal Identification Number)	
PLMN	verejná pozemná pohyblivá sieť
(Public Land Mobile Network)	
PSTN	verejná telefónna sieť
(Public Switched Telephony Network)	
SIM	modul identifikácie účastníka
(Subscriber Identification Module)	
TÚ	Telekomunikačný úrad	
VÚS	Výskumný ústav spojov