Návrh
postupu pri  ďalšom uplatňovaní nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z. z. o podmienkach oslobodenia novovzniknutých daňových subjektov od dane z príjmov právnických osôb a pri uplatňovaní § 35 a § 35a zákona č. 366/1999 Z.z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov v nadväznosti na stanoviská Európskej komisie k ich uplatňovaniu a na čl. 64 Európskej dohody o pridružení

I.

Nariadenie vlády SR č. 192/1998 Z.z.

1.
						
	Problematika hospodárskej súťaže patrí medzi najcitlivejšie oblasti v prístupovom procese. Pri predvstupových rokovaniach SR s Európskou úniou bola ako jedna z prvých kapitol otvorená kapitola 6 Hospodárska súťaž, súčasťou ktorej je podkapitola štátna pomoc. EK sústavne upozorňuje na povinnosť v súlade s Európskou dohodou o pridružení už v súčasnosti uplatňovať acquis pre kapitolu 6 Hospodárska súťaž. Okamžité uplatňovanie acquis je potrebné k tomu, aby sa firmy (podniky) v dostatočnom období pred vstupom prispôsobovali trhovým podmienkam v EÚ a  aby boli následne schopné vyrovnať sa s konkurenčnými tlakmi na vnútornom trhu.	

	K úspešnému uzavretiu tejto kapitoly je potrebné na základe rozhodnutia vlády viesť expertné rokovania s EK o možnosti riešenia konkrétneho prípadu uplatňovania si oslobodenia od dane z príjmov Volkswagenom a.s. Slovakia na základe nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z.z. o podmienkach oslobodenia novovzniknutých daňových subjektov od dane z príjmov právnických osôb, a to po dobu 10 rokov, ktoré EK považuje za štátnu pomoc. Automobilový priemysel je považovaný EK za citlivý sektor a poskytovanie akejkoľvek štátnej pomoci tomuto odvetviu hospodárstva je mimoriadne sledované. 

Na podnet EK ešte v októbri 1999 sa začali rokovania o uplatňovaní nariadenia vlády č. 192/1998 Z.z. o podmienkach oslobodenia novovzniknutých daňových subjektov od dane z príjmov právnických osôb, a to v nadväznosti na skutočnosť, že ako jediný subjekt, ktorý si takéto oslobodenie uplatnil bol Volkswagen Slovakia a.s. 

	EK vypracovala analýzu tohto nariadenia vlády a zaujala stanovisko, že úľavy od dane z príjmov právnických osôb podľa tohto nariadenia vlády sú štátnou pomocou.
		
Vo svojom stanovisku EK vychádzala z týchto skutočností:

1.	Nariadenie vlády sa vzťahuje len na akciové spoločnosti, ktoré vznikli v roku 1998 a ktorých jediným zakladateľom je zahraničná osoba. Nevzťahuje sa na všetky podniky (spoločnosti) na princípe rovnakého prístupu.
2.	Akciová spoločnosť od jej vzniku do uplynutia zdaňovacieho obdobia predchádzajúceho zdaňovaciemu obdobiu, za ktoré prvý raz vykáže daň, použije prostriedky plynúce zo zdrojov v zahraničí s výnimkou úverov a pôžičiek v celkovej výške najmenej 300 000 000 Sk na zvýšenie základného imania a investuje peňažné prostriedky plynúce zo zdrojov v zahraničí alebo zo zdrojov v tuzemsku najmenej vo výške 1 000 000 000 Sk na nákup hmotného investičného majetku.
Podľa EK tieto prvky zavádzajú efekt prahu / hranice, čím zakladajú štátnu   pomoc.
3.	Akciová spoločnosť musí vyviesť najmenej 90% vlastnej ročnej výroby do zahraničia a tým ide o pomoc exportu.

Preto EK v súlade s čl. 64 Európskej dohody o pridružení žiadala v r.1999 o predloženie vyplnených štandardných formulárov pre poskytnutie štátnej pomoci automobilovému priemyslu, aby mohla posúdiť kompatibilitu poskytovania štátnej pomoci formou daňových úľav na základe tohto nariadenia vlády pre VW Slovakia s Rámcom Európskeho spoločenstva pre štátnu pomoc automobilovému priemyslu.

MF SR  so závermi EK nesúhlasilo a  v svojom stanovisku pre EK namietalo, že nariadenie vlády bolo prijaté vládou v roku 1998 ako opatrenie hospodárskej politiky štátu na podporu prílevu zahraničného kapitálu do strategických odvetví a na podporu etablovania sa nových podnikateľských subjektov v oblastiach, ktoré ponúkajú potenciál na hospodárky rast. Po roku 1989 došlo k rozpadu trhov, čoho dôsledkom poklesla domáca výroba, a to predovšetkým v oblasti strojárenstva. Nastal prudký nárast nezamestnanosti a objavili sa s tým spojené všetky negatívne aspekty. Navyše slovenské strojárstvo bolo zmerané na výrobu špeciálnej techniky a produkty orientované na Sovietsky zväz (napr. ZŤS). Bolo teda nutné zabezpečiť konverziu strojárenstva. Jedným zo strategických odvetví konverzného programu sa stal práve automobilový priemysel.

Okolité krajiny bývalého východného bloku sa nachádzali taktiež v zložitej situácii a preto začali prijímať stimulačné opatrenia pre rozvoj priemyslu. Napriek tomu, že spoločnosť Volkswagen sa úspešne etablovala na Slovensku, ostávala osamotená. Slovenská republika až do roku 1998 neprijala žiadne stimulačné opatrenia, čo sa negatívne prejavilo v príleve zahraničných investícií. Slovensko začalo výrazne zaostávať za ostatnými uchádzačmi o vstup do EÚ. Preto vláda SR v júni 1998 prijala časovo ohraničené nariadenie  vlády ako hospodársko-politické rozhodnutie.

Prijatie tohto stimulačného opatrenia už v roku 1998 podnietilo dynamiku rastu priemyslu, osobitne automobilového priemyslu, čo dokazujú aj dosiahnuté hospodárske výsledky spoločnosti, ako i výška investícií VW Slovakia.

Oproti roku 1997 zvýšilo VW Slovakia výrobu automobilov o 342%, výrobu prevodoviek o 28% a výrobu komponentov o 27%.V súčasnom období zamestnáva okolo 7300 zamestnancov, čo je oproti r. 1987 o 109% viac. V roku 2000 dosiahlo obrat 85 mld. Sk, podieľalo sa 15,5% na exporte SR a 12,5% na importe SR.
Okrem toho dodáva do VW Slovakia ďalších 22 výrobcov zo Slovenska a do koncernu VW celkovo 47 dodávateľov. Ich podiel na exporte SR činil celkovo 7,8% a import 6,9%. Automobilový priemysel zamestnával ku koncu roka 2000 35 900 ľudí. Nákup pre automobilový priemysel vzrástol oproti r. 1997 o 194%.

Plánovaný objem investícií je vo VW Slovakia v rokoch 1999 až do 2005 vo výške 1.998,8 mil. DEM. Investície sú rozdelené nasledovne:

•	3,7 mil. DEM na nákup pozemkov
•	337,3 mil. DEM na výstavbu budov a
•	1.657,8 mil. DEM za stroje a zariadenia

Podľa aktuálneho strednodobého plánovania podniku by mohla výhoda z daňovej úľavy predstavovať v rokoch 1999-2005 pre VW Slovakia celkom 512 mil. DEM.
Oproti tomu vychádza počas týchto 7 rokov nevýhoda lokality Bratislava/Slovensko z hľadiska logistiky oproti Španielsku, Belgicku a Nemecku min. 627 mil. DEM.

2.

MF SR v júni 2000 EK opätovne bližšie objasnilo prijatie a uplatňovanie nariadenia vlády a poukázalo na problémy, ktoré by nastali, ak by EK trvala na jeho zrušení.

Pri príjímaní  uvedeného nariadenia vlády nebol porušený právny poriadok SR. V tom období ešte nebol prijatý zákon o štátnej pomoci a v nadväznosti na čl. 64/4/a Európskej dohody o pridružení je Slovenská republika považovaná za oblasť, zhodnú s tými oblasťami Spoločenstva kde je mimoriadne nízka životná úroveň alebo mimoriadne vysoká nezamestnanosť.

V čase prijatia nariadenia vlády Slovenská republika v súlade s tzv. Bielou knihou po etapách aproximovala tie smernice, ktoré jej boli odporučené EK. Nariadenie vlády nebolo v rozpore so žiadnou smernicou a bolo prijaté ako opatrenie hospodárskej politiky štátu v súlade s čl. 72/2 Európskej dohody o pridružení.

V súlade s čl. 120 Ústavy SR môže vláda na vykonanie zákona a v jeho medziach vydávať nariadenia. Nariadenie bolo prijaté na obdobie 10 rokov, na vykonanie § 91 zákona SNR  č. 511/1992 Z. z. o správe daní a poplatkov a o zmenách s sústave územných finančných orgánov v znení neskorších predpisov, pričom prvý krát mohlo byť použité v zdaňovacom období za rok 1998. Podľa tohto nariadenia daňový subjekt, ktorý splní nariadením ustanovené podmienky, sa oslobodzuje od dane z príjmov na obdobie desiatich bezprostredne po sebe nasledujúcich zdaňovacích období (t .j. na 10 rokov).

Podľa čl. 1 Ústavy SR je Slovenská republika právnym štátom a ako právny štát  je viazaná aj nariadením vlády č. 192/1998 Z. z. Nariadením sa vláda SR zaviazala, že vymedzený okruh podnikateľov, t. j. akciové spoločnosti, ktorých zakladateľom je zahraničná osoba, ak splnia podmienky nariadenia, oslobodí od dane z príjmov právnických osôb, a to na desať po sebe bezprostredne nasledujúcich zdaňovacích období.

Nariadenie vlády  je všeobecne záväzný predpis a jeho zrušenie by sa mohlo vykonať len zákonom alebo nariadením vlády. Nariadenie vlády oslobodilo od dane z príjmov ním ustanovené subjekty, ktoré splnia ním ustanovené podmienky na dobu 10 rokov. Zrušenie nariadenia vlády bez zachovania oslobodenia od daní z príjmov po celú ním ustanovenú dobu desiatich rokov, ak subjekt splní všetky podmienky ustanovené týmto nariadením vlády, by bolo v rozpore s čl . 1 Ústavy SR, a takéto opatrenie by mohlo byť zrušené Ústavným súdom SR. Preto je nevyhnutné, aby prijaté nariadenie vlády dobehlo tak ako bolo prijaté.

Vzhľadom na uvedené skutočnosti MF SR v júni 2000 navrhlo EK listom ministerky financií, aby postup podľa tohto nariadenia vlády pri splnení všetkých ním ustanovených podmienok bol aj Európskou komisiou posudzovaný ako opatrenie hospodárskej politiky prijaté vládou SR a aby prijaté nariadenie vlády dobehlo tak, ako bolo prijaté.

3.

	Európska komisia listom z 25.7. 2000 upozornila, že nariadenie vlády nie je opatrením hospodárskej politiky vlády a EK ho považuje za štátnu pomoc. Listom z 1.8.2000 EK opätovne zaujala stanovisko, že poskytovanie daňových úľav podľa nariadenia vlády SR je štátnou pomocou. Podľa pravidiel EK, ktoré upravujú pomoc k opatreniam vzťahujúcim sa na priame zdaňovanie, všeobecné daňové opatrenia sú len opatrenia, ktoré sú prístupné všetkým ekonomickým subjektom. Musia byť efektívne otvorené všetkým podnikom na princípe rovnosti a nesmú sa vzťahovať len na určité podniky.

	Podľa EK poskytovaním daňových úľav podľa nariadenia vlády nie je zabezpečená transparentnosť v oblasti štátnej pomoci, pretože podľa nariadenia vlády sa povoľuje úľava vo výške 100% dane. Podľa pravidiel EK každá štátna pomoc musí mať vopred pred jej poskytnutím stanovenú výšku, ktorá je rozhodujúcim ukazovateľom pre jej poskytnutie. Plošné uplatňovanie daňových úľav vo forme štátnej pomoci je v rozpore s princípmi EÚ, nakoľko pri takomto spôsobe jej poskytnutia by mohla štátna pomoc prekročiť prípustnú výšku štátnej pomoci. Poskytovanie štátnej pomoci by sa malo viazať na realizáciu konkrétneho projektu, pričom by sa daňové subjekty nemali oslobodzovať od daňových povinností aj z činností a výroby, ktoré priamo nesúvisia s realizáciou príslušného projektu.

II.

        Zákon č. 366/1999 Z. z.  o daniach  z príjmov v znení neskorších  
                                                           predpisov - § 35 a § 35a

1.

            Nadobudnutím účinnosti nového  zákona o daniach z príjmov č. 366/1999 Z. z.  podľa ustanovenia  § 35  sa daňovníkom dane z príjmov právnických osôb so sídlom na území SR poskytuje "daňový úver", t.j. úľava na dani pri splnení stanovených podmienok na päť po sebe nasledujúcich zdaňovacích období, počnúc zdaňovacím obdobím, v ktorom prvýkrát vykáže základ dane a daň. Úľavu na dani podľa podmienok § 35 si môžu uplatniť daňovníci vzniknutí do 31. decembra 2001 vo výške 100% dane. 

Daňovníci, ktorí si uplatnili daňový úver podľa § 35 môžu pokračovať v čerpaní daňového úveru i po 31. decembri 2001. To znamená, že zosúladenie podmienok poskytovania daňových úľav so zákonom o štátnej pomoci navrhovaných s účinnosťou od 1.1. 2003 by sa nevzťahovalo na daňovníkov, ktorí spĺňajú podmienky citovaného § 35 a vznikli do 31. decembra 2001.       
    
            Ustanovenie § 35 ods. 1 písm. b)  zákona ustanovuje povinnosť podielu splateného vkladu zahraničnej osoby na celkovom základnom imaní spoločnosti podľa písm. a) počas celej doby čerpania daňového úveru najmenej  75 % podielu.  

            Podľa ustanovenia § 35 ods. 2 zákona, daňovník uvedený v odseku 1 písm. a) môže čerpať  ďalší daňový úver, ak počas čerpania daňového úveru vo výške 100 % (obdobie prvých 5 rokov) zvýši základné imanie o ďalšiu požadovanú výšku vecného alebo peňažného vkladu zo zdrojov v zahraničí, pričom po skončení týchto období je možno umorovať stratu vykázanú v zdaňovacom období pred prvým uplatnením nároku na oslobodenie od dane.

       	Daňový úver sa poskytuje všetkým právnickým osobám so sídlom na území SR. Ustanovenie ods. 4 § 35 cit. zákona  ukladá investovať prostriedky získané čerpaním daňového úveru najneskôr do piatich rokov  od skončenia zdaňovacieho obdobia, za ktoré bol daňový úver čerpaný. Nie je požadovaná každoročná rovnomernosť. Tržby daňovníka z predmetu podnikania tvoria najmenej 60 % z jeho celkových tržieb.

      	Daňovníci, ktorí vzniknú premenou, splynutím, zlúčením alebo rozdelením spoločnosti aj napriek skutočnosti, že po 1. 1. 2000 vykážu prvý raz základ dane a daň, nemôžu uplatňovať daňový úver (ide o zamedzenie možnosti daňových únikov tým, že už existujúci daňovníci, ktorí vykazovali pred nadobudnutím účinnosti nového zákona daň, zaniknú  zrušením bez likvidácie, pretransformujú sa na nové spoločnosti a následne takto by  uplatňovali daňový úver ako noví daňovníci).

    	Nové ustanovenie § 35 rozširuje možnosti na splnenie podmienok k čerpaniu daňového úveru aj na prípady, ak daňovník vznikne za účelom výroby tovaru, ktorý pred vznikom daňovníka bol na územie SR dovážaný alebo nebol vyrábaný (bez ohľadu na jeho export). Pod "vyrábaným" tovarom, ktorý nebol vyrábaný pred vznikom daňovníka, alebo bol len dovážaný je treba rozumieť produkt zadelený v rámci klasifikácie triedenia podľa platnej Klasifikácie produkcie, a ďalej aj produkty ktoré sú zaradené v tom istom kóde, avšak majú odlišne vlastnosti (napr. osobné automobily zaradené do rovnakého kódu klasifikácie, ale delené podľa rôznych typov a značiek s rozdielnymi úžitkovými vlastnosťami).

Daňovník,  ktorý využíva daňový úveru, sa môže zlúčiť s iným ekonomicky prepojeným subjektom, ktorý neuplatňuje daňový úver, pričom možnosť jeho čerpania nezaniká (ustanovenie § 35 ods. 12 presne určuje výšku nároku v ďalšom období po zlúčení).

       	Od 1. 1. 2001 nadobudla účinnosť novela zákona o daniach z príjmov Zákon č. 466/2000 Z.z., ktorým sa dopĺňal zákon o daniach z príjmov o § 35a, resp. podmienky úľavy podľa § 35 boli nahradené novými podmienkami uvedenými v § 35a.  Na základe doplneného znenia § 58 ods. 8 zákona, sa  naďalej použijú ustanovenia § 35 na daňovníkov vzniknutých do 31. 12. 2001. Daňovníci, ktorí vykážu prvýkrát základ dane a daň po nadobudnutí  účinnosti zákona č. 466/2000 Z.z., môžu uplatniť úľavu na dani podľa § 35a  (t. j. mohlo by sa jednať aj o daňovníkov, ktorí uvažovali využiť podmienky pôvodného § 35, ale vykážu prvýkrát základ dane a daň po 1. 1. 2001). 

    	Ustanovenie § 35a určuje podmienky úľavy na dani pre nových daňovníkov vzniknutých do 31. decembra 2003 (vrátane fyzických osôb s bydliskom v zahraničí podnikajúcich na území SR prostredníctvom podniku alebo organizačnej zložky umiestnenej na území SR). Uvedeným osobám  sa poskytne zníženie dane vykázanej v daňovom priznaní ("daňový úver") vo výške 100 % dane na 5 bezprostredne po sebe nasledujúcich zdaňovacích období a pri splnení ďalších podmienok na 5 zdaňovacích období vo výške 50 %  dane vykázanej v daňovom priznaní. Pritom podiel vkladu zahraničnej osoby zo zdrojov v zahraničí na základnom imaní právnickej osoby počas celej doby čerpania daňového úveru musí byť  namiesto podielu 75 % uvedeného v § 35 iba vo výške 60 %.    

       	Ďalšou výhodou je napr. nižšia požadovaná suma investovaných prostriedkov v EUR, nie je stanovená povinnosť preinvestovania dane a rovnako požadovaným predmetom podnikania je výroba tovaru (bez ohľadu na export resp. výrobu nových výrobkov). 

K možnosti aplikácie a uplatnenia úľav na dani podľa podmienok uvedených priamo v ustanoveniach zákona o daniach z príjmov je treba uviesť, že nárok, resp. právo na úľavu na dani, resp. daňový úver uplatňuje daňovník priamo na základe ním podaného daňového priznania (t. j. nevyžaduje sa povolenie správcu dane ani MF SR), v ktorom si uplatni úľavu na dani (rovnako ako iné nároky a oslobodenia od dane uvedené priamo v ustanoveniach zákona o daniach z príjmov). Prípadný nesprávny postup pri uplatnení  úľavy na dani s vplyvom na ním vykázanú daňovú povinnosť môže daňovník upraviť, resp. zmeniť rovnako ako každú inú úpravu daňovej povinnosti na základe ním podaného dodatočného daňového priznania, resp. správca dane na základe vykonanej kontroly správnosti vykázanej daňovej povinnosti. Ak daňovník, ktorý uplatnil úľavu na dani nesúhlasí s postupom správcu dane pri nim vyčíslenej  rozdielnej daňovej povinnosti, môže uplatniť rovnako opravné prostriedky uvedené v zákone č. 511/1992 Zb. o správe daní a poplatkov v znení neskorších predpisov.    

Podľa § 35 zákona č. 366/1999 Z.z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov si v daňových priznaniach podaných ku dňu 30.6.2001 uplatnilo 7 daňových subjektov daňový úver v celkovej sume 916 mil.Sk.
2.

EK posúdila možnosť uplatňovania daňových úľav podľa § 35 zákona o daniach z príjmov a zaujala stanovisko, že aj tieto daňové úľavy sú štátnou pomocou.

Podľa vyjadrenia EK z marca 2001 daňové výhody podľa § 35 sú výnimkou zo všeobecnej povinnosti platiť daň z príjmov právnických osôb, ktorá nie je na rovnakom základe prípustná pre všetky spoločnosti, ale iba pre obmedzený počet, ktorý spĺňa určité kritériá. Praktickým dôsledkom splnenia požiadaviek v zmysle zákona o daniach z príjmov je podľa EK limitovaný prístup ku výnimke, pričom podľa EK vrátenie daní nemožno považovať za opatrenie, ktoré zabezpečuje všeobecné ekonomické ciele. Podľa vyjadrenia EK poskytnutie výhod zo štátnych zdrojov určitým podnikom podľa § 35 zákona o daniach z príjmov  narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi EÚ a SR.

EK zaujala stanovisko, že daňové úľavy podľa zákona o daniach z príjmov by mohli byť kompatibilné s acquis iba v prípade, ak budú spĺňať podmienky rámcových pravidiel pre poskytovanie regionálnej pomoci, ktoré stanovuje Usmernenie ES 98/C 74/06 z 10.3.1998. 

Uvedené usmernenie ES bolo transponované aj do zákona o štátnej pomoci a na základe zásadnej požiadavky EK úprava vzťahujúca sa na poskytovanie štátnej pomoci na rozvoj regiónov sa spresnila a doplnila novelou zákona o štátnej pomoci tak, aby bola v plnom súlade s acquis.

III.

Článok 64 Európskej dohody o pridružení

V čl. 64 Európskej dohody o pridružení sa SR zaviazala postupovať pri poskytovaní a kontrole štátnej pomoci tak, ako je jej poskytovanie upravené v čl. 92 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (podľa amsterdamského znenia zmluvy čl. 87) a zaviazala sa dodržiavať transparentnosť v oblasti štátnej pomoci. 

V zmysle čl. 87 ods. 1 Zmluvy o ES sú zakázané akékoľvek podpory poskytované štátom alebo z verejných zdrojov v akejkoľvek forme, ktoré narúšajú alebo hrozia narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňujú určité výrobné odvetvia alebo určitých podnikateľov, pokiaľ narušenie hospodárskej súťaže môže ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi Európskeho spoločenstva. 

V rámci negociačných rokovaní ku kapitole 6 „Hospodárska súťaž“ EK žiada, aby SR poskytla záruku, že poskytovanie štátnej pomoci v SR bude v súlade s čl. 64 Európskej dohody o pridružení, podľa ktorého SR musí uplatňovať acquis už v súčasnosti. 

Nadväzne na čl. 64 Európskej dohody o pridružení EK viackrát upozornila SR, že jej pokrok pri negociačných rokovaniach závisí od schopnosti implementovať acquis ešte pred vstupom do EÚ. Neuplatňovaním acquis SR ešte pred vstupom do EÚ podľa EK sa zahraniční investori dostávajú do situácie ekonomickej a právnej neistoty, pretože nemajú žiadne záruky, že v súčasnosti platné opatrenia na podporu zahraničných investícií zostanú v platnosti aj po vstupe SR do EÚ a podľa stanoviska EK Slovenská republika poskytovaním daňových úľav, ktoré nie sú v súlade s acquis porušuje Európsku dohodu o pridružení.

IV.

Záver

	Návrh postupu:

	Nadväzne na záväzok SR vyplývajúci z čl. 64 Európskej dohody o pridružení a na stanoviská EK k uplatňovaniu daňových úľav podľa nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z.z. a § 35 zákona o daniach z príjmov Ministerstvo financií SR odporúča, aby vláda SR prijala rozhodnutie o doriešení uplatňovania predmetných daňových úľav.

Ministerstvo financií SR odporúča zvážiť tieto alternatívy:

A. Uplatňovanie nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z.z.

I. alternatíva:

Na základe politického prísľubu p. G. Verheugena byť nápomocným pri hľadaní riešení v oblasti štátnej pomoci začať expertné rokovania v Bruseli s kabinetom p. Verheugena a komisárom DG IV pre hospodársku súťaž o podmienkach, za akých by si mohol Volkswagen Slovakia a.s. uplatňovať daňovú úľavu tak, aby nariadenie vlády č. 192/1998 Z.z. bolo účinné pre celú dobu desiatich rokov, na ktorú bolo prijaté.

V rámci rokovaní s EK presadzovať, aby uplatňovanie nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z.z. o podmienkach oslobodenia novovzniknutých daňových subjektov od dane z príjmov právnických osôb, ktoré bolo prijaté v súlade s hospodárskou politikou vlády na podporu vstupu priamych zahraničných investícií do strategických podnikov v súlade s článkom 72 ods.2 a článkom 73 Európskej dohody o pridružení sa mohlo ukončiť v roku 2008. Pri rokovaniach s EK presadzovať, že ide o opatrenie hospodárskej politiky vlády SR a jeho zrušenie by bolo v rozpore s čl. 1.Ústavy SR.  

	II. alternatíva

V súlade so zákonom č. 231/1999 Z.z. o štátnej pomoci Úrad pre štátnu pomoc zabezpečí, aby Volkswagen, a.s. Slovakia vyplnil v termíne do 30.9.2001 štandardné formuláre pre poskytovanie štátnej pomoci automobilovému priemyslu.

	Vyplnené formuláre zašle v súlade s doterajšími požiadavkami EK Úrad pre štátnu pomoc DG IV Európskej komisie, aby EK mohla posúdiť kompatibilitu poskytovania štátnej pomoci formou daňových úľav na základe nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z.z. pre Volkswagen Slovakia s Rámcom Európskeho spoločenstva pre štátnu pomoc automobilovému priemyslu. 

	Ak EK zistí nesúlad poskytovania štátnej pomoci pre Volkswagen Slovakia s acquis, bude potrebné na základe rokovaní s DG IV EK zosúladiť poskytovanie štátnej pomoci podľa nariadenia vlády SR č. 192/1998 Z.z. s acquis communautaire.

B.Uplatňovanie § 35 a § 35a zákona č. 366/1999 Z.z. o daniach z príjmov

I. alternatíva

	V rámci rokovaní s EK presadzovať, aby uplatňovanie ustanovení § 35 a § 35a zákona č.366/1999 Z.z. o daniach z príjmov v znení neskorších predpisov, ktoré boli prijaté v súlade s hospodárskou politikou vlády na podporu vstupu priamych zahraničných investícií do strategických podnikov v súlade s článkom 72 ods.2 a článkom 73 Európskej dohody o pridružení, sa mohlo ukončiť v roku 2010. Pri rokovaniach s EK presadzovať, že ide o opatrenie hospodárskej politiky vlády SR a ich zrušenie by bolo v rozpore s čl. 1 Ústavy SR. 

II. alternatíva

	V záujme zosúladenia poskytovania daňových úľav formou daňových úverov tak, aby bolo v súlade so zákonom č. 231/1999 Z.z. o štátnej pomoci v rámci predkladania novely zákona o daniach z príjmov s navrhovanou účinnosťou novely od 1. novembra 2001 sa vypracovala aj novela a zmena ustanovení § 35 a § 35a zákona č. 366/1999 Z.z. o daniach z príjmov.

	Zosúladenie podmienok poskytovania daňových úľav by sa podľa navrhovanej novely vzťahovalo až na daňovníkov vzniknutých od 1.1.2003. Daňovníci vzniknutí do 31.decembra 2002 by pokračovali v čerpaní nárokov úľav podľa teraz platných podmienok § 35 a § 35a.

	Podľa stanoviska EK poskytovanie daňových úľav podľa zákona o daniach z príjmov by mohlo byť kompatibilné s acquis communautaire iba v prípade, ak právna úprava o poskytovaní daňových úľav bude v súlade s Usmernením ES pre národnú regionálnu pomoc 98/C74/06.

	Uvedené usmernenie ES je transponované v § 6 zákona o štátnej pomoci, znenie ktorého bolo na základe požiadavky EK spresnené novelou zákona o štátnej pomoci.

V zmysle zákona o štátnej pomoci štátnu pomoc na rozvoj regiónov možno poskytnúť podnikateľovi na investície vo výške do 50% oprávnených nákladov na obstaranie investičného majetku v regiónoch, v ktorých podiel HDP na obyvateľa v regióne nedosahuje 75% hodnoty HDP na obyvateľa spoločenstva meraného v parite kúpnej sily v priemere za posledné tri kalendárne roky. Ak podiel HDP na obyvateľa v regióne dosiahne 75% alebo viac ako 75% hodnoty HDP na obyvateľa spoločenstva, štátnu pomoc podnikateľovi možno poskytnúť do výšky 20% oprávnených nákladov na obstaranie investičného majetku.

	K tomuto návrhu, je potrebné osobitne upozorniť, že štátnu pomoc na rozvoj regiónov podnikateľovi, ktorý podniká v oceliarskom priemysle, zákon o štátnej pomoci v súlade s Rozhodnutím komisie č. 2496/96/ESUO pre štátnu pomoc oceliarskemu priemyslu zakazuje. Podľa zákona o štátnej pomoci podnikateľovi, ktorý podniká v oceliarskom priemysle sa môže poskytnúť štátna pomoc len na výskum a vývoj, ochranu životného prostredia a na úhradu nákladov spojených s čiastočným alebo úplným a trvalým zastavením oceliarskej výroby.

III. alternatíva

	Pokračovať v rokovaní s EK a pri rokovaniach presadzovať možnosť poskytovania daňových úľav podľa v súčasnosti platného znenia § 35 a § 35a, pričom ich ustanovenia by sa zosúladili so zákonom o štátnej pomoci až s účinnosťou od 1.1.2004.