Dôvodová správa

Všeobecná časť

Vzhľadom na aproximačné požiadavky Európskej únie voči kandidátskym krajinám, medzi ktoré patrí aj Slovenská republika,  dopracovať  ustanovenia predpisov  o zmeny týkajúce sa kapitoly 2 – Slobodný pohyb osôb, vzájomné uznávanie odborných  kvalifikácií tak, aby sa v súlade s prístupovými rokovaniami mohlo konštatovať dosiahnutie úplnej kompatibility predpisov Slovenskej republiky s právom Európskej únie v tejto oblasti do konca prvého štvrťroku 2003, Ministerstvo zdravotníctva Slovenskej republiky predkladá návrh zákona, ktorým sa menia a dopĺňajú niektoré zákony. 

Mení a dopĺňa sa jeden z nosných zákonov rezortu zdravotníctva - zákon Národnej rady Slovenskej republiky  č. 277/1994 Z. z. o zdravotnej starostlivosti v znení neskorších predpisov, s problematikou vzájomného uznávania odborných kvalifikácií súvisiaci predpis - zákon  č. 477/2002 Z. z. o uznávaní odborných kvalifikácií a o doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 145/1995 Z. z. o správnych poplatkoch v znení neskorších predpisov. Súčasne sa vstupuje i do tzv. „komorových zákonov“: zákona č. 216/2002 Z. z. o povolaní lekárnika, o Slovenskej lekárnickej komore a o doplnení zákona č. 140/1998 Z. z. o liekoch a zdravotníckych pomôckach, o zmene zákona č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) v znení neskorších predpisov a o zmene a doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 220/1996 Z. z. o reklame v znení neskorších predpisov, zákona č.  219/2002 Z. z. o povolaní lekára, o Slovenskej lekárskej komore, o povolaní zubného lekára, o Slovenskej komore zubných lekárov a o zmene a doplnení niektorých zákonov a zákona č. 311/2002 Z. z. o povolaní sestry, o povolaní pôrodnej asistentky, o Slovenskej komore sestier a pôrodných asistentiek a o zmene a doplnení zákona Slovenskej národnej rady  č. 14/1992 Zb. o Slovenskej komore stredných zdravotníckych pracovníkov a o Slovenskej komore zubných technikov.

Zmeny premietnuté do návrhu zákona vyplývajú z najnovšej právnej normy Európskej únie č. ES/19/2001 upravujúcej prierezovo oblasť vzdelávania a uznávania odborných kvalifikácií vo všetkých dotknutých zdravotníckych povolaniach: lekár, zubný lekár, farmaceut, sestra a pôrodná asistentka; zo záväzkov obsiahnutých v hodnotiacej správe poradného orgánu Európskej komisie TAIEX z jeho misie v Slovenskej republike ku stavu aproximácie práva EÚ v kapitole 2 – Slobodný pohyb osôb v dňoch 9. až 11. apríla 2002 a zo záväzkov  z rokovania zástupcov ministerstiev, vrátane zástupcov ministerstva zdravotníctva, dňa 6. septembra 2002 v Bruseli k technickým adaptáciám.

	Oproti doterajšej úprave dochádza najmä k týmto zmenám:
- nástupná odborná prax sa stáva súčasťou vzdelávania v príslušnom študijnom alebo špecializačnom odbore, nevyčleňuje sa ako osobitná kvalifikačná požiadavka na výkon zdravotníckeho povolania,
- pôsobnosť úpravy týkajúca sa vzájomného uznávania kvalifikácií občanom štátov Európskej únie sa rozširuje o pôsobnosť aj na občanov Európskeho združenia voľného obchodu teda bude sa vzťahovať na všetkých občanov Európskeho hospodárskeho priestoru (Dohoda o Európskom hospodárskom priestore -  Príloha VII Vzájomné uznávanie odborných kvalifikácii),
- povinnosť predkladania povolenia na dlhodobý pobyt na území Slovenskej republiky v rámci povoľovania výkonu zdravotníckeho povolania sa vo vzťahu k občanom Európskeho hospodárskeho priestoru mení na povinnosť predkladania dokladu o registrácii prechodného pobytu na území Slovenskej republiky v zmysle predpisov Ministerstva vnútra Slovenskej republiky,
- proces povoľovania výkonu zdravotníckeho povolania na území Slovenskej republiky sa obohacuje o podrobné rozpracovanie postupu pri uznávaní takých dokladov o odborných kvalifikáciách získaných na výkon zdravotníckeho povolania, ktoré zodpovedajú stredoškolskému a vysokoškolskému stupňu vzdelania získanému v Slovenskej republike (v pôsobnosti rezortu školstva prostredníctvom Strediska na uznávanie dokladov o vzdelaní) a o podrobnejšie rozpracovanie postupu pri uznávaní takých dokladov o odborných kvalifikáciách získaných na výkon zdravotníckeho povolania, ktoré zodpovedajú diplomom o špecializácii získaným na území Slovenskej republiky  (v pôsobnosti ministerstva zdravotníctva); vo vzťahu k občanom Európskeho hospodárskeho priestoru aj v podobe tabuľkových príloh k príslušným zákonom,
- v poskytovaní zdravotnej starostlivosti sa rozlišuje medzi  poskytovaním zdravotnej starostlivosti na území Slovenskej republiky v pracovnoprávnom vzťahu, v podnikateľskom postavení a v postavení spolupracujúcej osoby  a takým poskytovaním zdravotnej starostlivosti, pri ktorom napríklad občan štátu Európskeho hospodárskeho priestoru prichádza na územie Slovenskej republiky poskytovať zdravotnú starostlivosť inému jednému konkrétnemu občanovi členského štátu počas jeho pobytu na území Slovenskej republiky spravidla nie dlhšieho ako 2 mesiace; v prvom prípade sa na začatie činnosti na území Slovenskej republiky vyžaduje povolenie na výkon povolania, v druhom prípade občan členského štátu EÚ oznamuje poskytovanie zdravotnej starostlivosti ministerstvu zdravotníctva,
- povinnosť členstva v príslušnej stavovskej organizácii a platenia členského príspevku  za rovnakých podmienok ako sa vzťahuje na občanov Slovenskej republiky sa rozširuje aj na občanov štátov Európskej hospodárskeho priestoru v prípade, že na územie Slovenskej republiky prichádzajú poskytovať zdravotnú starostlivosť v pracovnoprávnom vzťahu, v podnikateľskom postavení a v postavení spolupracujúcej osoby; na druhý spôsob poskytovania zdravotnej starostlivosti spomenutý v predchádzajúcej odrážke sa povinnosť členstva a platenia členského príspevku nevzťahuje. 	

 	Účelom zmien je čo najviac uľahčiť prístup k  poskytovaniu zdravotnej starostlivosti na území Slovenskej republiky občanom, ktorí získali odbornú spôsobilosť na výkon zdravotníckeho povolania v štátoch Európskeho hospodárskeho priestoru tak, aby získaná odborná spôsobilosť bola rovnocenná odbornej spôsobilosti na výkon zdravotníckeho povolania získavanej na území Slovenskej republiky.   

Návrh zákona prerokovala Rada hospodárskej a sociálnej dohody  Slovenskej republiky dňa 28. februára 2003 a odporučila ho bez pripomienok predložiť na rokovanie vlády Slovenskej republiky. 

Návrh zákona je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky, s medzinárodnými zmluvami a inými medzinárodnými dokumentmi, ktorými je Slovenská republika viazaná.

Návrh zákona si nevyžiada zvýšené nároky na štátny rozpočet a rozpočty obcí a samosprávnych krajov a nebude mať dopad na zamestnanosť a tvorbu pracovných miest; s uvedenými skutočnosťami sa stotožňuje i Ministerstvo financií Slovenskej republiky v liste č. 1630/2003-81 zo dňa 28. januára 2003.

Osobitná časť

Článok I

K bodu 1:
§ 20a sa dopĺňa o splnomocňovacie ustanovenie na vydanie všeobecne záväzného právneho predpisu, ktorým sa určia prípady, kedy sestra, resp. pôrodná asistentka poskytuje zdravotnú starostlivosť samostatne a v ktorých za asistencie lekára.  Uvedené sa dopĺňa z dôvodu zosúladenia pôsobnosti a kompetencií sestier a pôrodných asistentiek s požiadavkami na požadované vedomosti a zručnosti v týchto kategóriách zdravotníckych pracovníkov zo strany EÚ (v novele nariadenia vlády Slovenskej republiky č. 156/2002 Z. z. o odbornej spôsobilosti zdravotníckych pracovníkov sa budú definovať požadované  minimálne vedomosti a zručnosti, od ktorých sa odvíja náplň činnosti a zodpovednosť.)

K bodu 2:
Uvedené ustanovenie sa upravuje vzhľadom k tomu, že na získanie povolenia na výkon zdravotníckeho povolania na území Slovenskej republiky sa vyžaduje aj predloženie dokladu o povolení na prechodný pobyt alebo trvalý pobyt, resp. dokladu o registrácii prechodného pobytu, ak ide o občanov členského štátu EÚ,  je ich predkladanie so žiadosťou o vydanie povolenia na poskytovanie zdravotnej starostlivosti v neštátnom zdravotníckom zariadení bolo nadbytočné.

K bodu 3:
Z dôvodu zmeny ustanovenia § 32 ods. 4 písm. d) a vypustenia odkazu z tohto ustanovenia sa súčasne vypúšťa i poznámka pod čiarou k tomuto odkazu.

K bodu 4:
Z ustanovenia, v ktorom sa vymedzuje základný rámec odbornej spôsobilosti sa vypúšťa osvedčenie o nástupnej praxi nakoľko nástupná odbornú prax má na základe výsledkov hodnotiacej misie TAIEX, ktorú Európska komisia k problematike vzájomného uznávania kvalifikácii uskutočnila v SR 9. až 11. apríla 2002, tvoriť súčasť vzdelávania v rámci daného študijného odboru (to znamená, buď tvorí napr. súčasť vysokoškolského vzdelávania v príslušnom odbore alebo tvorí súčasť špecializácie v príslušnom odbore, nevyčleňuje sa osobitne).

K bodu 5:
Uvedené ustanovenia sa čiastočne upravené preniesli do nového § 54a a 54b.

K bodu 6: 
V navrhovanom § 54a sa podrobne rieši postup ministerstva zdravotníctva pri umožňovaní výkonu povolania na území Slovenskej republiky cudzincovi, čím sa spresňujú doterajšie ustanovenia, ktorými boli transponované smernice EÚ do slovenského právneho systému a ktoré boli pôvodne zahrnuté v § 54 ods. 8 až 18. 
V súlade s aproximačnými požiadavkami EÚ sa osobitne upravuje umožňovanie výkonu povolania osobám, ktoré získali odbornú spôsobilosť na území štátov Európskeho hospodárskeho priestoru. Novinkou oproti doterajšej úprave je rozlišovanie medzi  dlhodobým poskytovaním zdravotnej starostlivosti na území Slovenskej republiky a krátkodobým poskytovaním, t. j. poskytovaním služieb. V prvom prípade musí osoba získať povolenie MZ SR na výkon povolania na území Slovenskej republiky, inak nemôže na Slovensku začať poskytovať zdravotnú starostlivosť. Ide o prípady, keď osoba bude poskytovať zdravotnú starostlivosť v pracovnoprávnom vzťahu, ako osoba podnikajúca na základe iného ako živnostenského oprávnenia (teda na základe povolenia na poskytovanie zdravotnej starostlivosti v neštátnom zdravotníckom zariadení - § 28 zákona o zdravotnej starostlivosti), ako spolupracujúca osoba osoby, ktorá je držiteľom povolenia na poskytovanie zdravotnej starostlivosti v neštátnom zdravotníckom zariadení (s odkazom na zákon o zamestnanosti, kedy manžel alebo manželka, prípade iný príbuzný nemôže byť v zamestnaneckom vzťahu voči manželovi alebo príbuznému). V druhom prípade osobe postačuje oznámiť ministerstvu zdravotníctva, že poskytla na území SR zdravotnú starostlivosť alebo bude poskytovať na území SR zdravotnú starostlivosť (ak ide o poskytovanie zdravotnej starostlivosti jednému konkrétnemu občanovi členského štátu na území Slovenskej republiky spravidla nie dlhšie ako dva mesiace). Inak sa na začatie činnosti vyžaduje povolenie, ako sme uviedli vyššie.
Navrhovaný § 54b upresňuje doterajšie ustanovenie § 54 odsek 8 o oznamovacej povinnosti stavovskej organizácie voči štátom EÚ v prípade, že osobe bolo na území SR súdom zakázané vykonávať povolanie alebo v prípade, že osobe bolo uložené disciplinárne konanie alebo bola vylúčená z komory z dôvodu prekročenia zásad etiky a odborného prístupu.

K bodu 7:
Pri § 56a a 56b ide o úplne nové ustanovenia, ktoré sa zatiaľ v zákone o zdravotnej starostlivosti nevyskytovali v žiadnej ani naznačenej podobe a podrobne sa nimi rozpracúva skutočnosť, že v rámci povoľovania výkonu povolania na ministerstve zdravotníctva podľa § 54a sa posudzujú doklady o získanom vzdelaní v cudzine na Stredisku na uznávanie dokladov o vzdelaní podľa osobitného predpisu, ktorým je zákon č. 477/2002 Z.z.o uznávaní o uznávaní odborných kvalifikácii a o doplnení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 145/1995 Z. z. o správnych poplatkoch v znení neskorších predpisov a na ministerstve zdravotníctva sa posudzujú doklady, ktoré svojím obsahom zodpovedajú slovenským dokladom o získaných špecializáciách zdravotníckych pracovníkov, ak osoba takýto doklad získala a žiada ho uplatniť na území SR. Uvedeným sa dopĺňa transpozícia príslušných smerníc EÚ do slovenského právneho poriadku. Ustanovenie korešponduje s ustanovenami navrhnutými v článku II. 

K bodu 8:  
Z dôvodu zamedzenia nadbytočných správnych konaní vo veciach povoľovania výkonu povolania cudzincom na území Slovenskej republiky sa ustanovuje, že osoby, ktoré mali na území SR uznané doklady o vzdelaní v rámci konania podľa doterajších predpisov (pôvodne zákon o zdravotnej starostlivosti neustanovoval, že musí ísť o rozhodnutie v správnom konaní) sa považujú za uznané podľa tohto zákona.

Článok II

K bodu 1:
Upravuje sa pôsobnosť v oblasti uznávania dokladov o vzdelaní tak, že doklady o vzdelaní zdravotníckych pracovníkov, ktoré nie sú dokladmi zodpovedajúcimi slovenským dokladom o získaní špecializácie, uznáva  Ministerstvo školstva Slovenskej republiky. 

K bodu 2:
V nadväznosti na úpravu v bode 1, kde sa zaviedla legislatívna skratka vo vzťahu k Stredisku na   uznávanie  dokladov  o vzdelaní, bolo potrebné vykonať i úpravu v  § 2 písm. i).

K bodu 3:
Doterajší odkaz 8 sa nahrádza odkazom 8a, vzhľadom k tomu, že uznávanie dokladov o vzdelaní v povolaní lekára, zubného lekára, farmaceuta, sestry a pôrodnej asistentky sa zverilo do pôsobnosti ministerstva školstva a zákon o zdravotnej starostlivosti neobsahuje osobitnú úpravu.

K bodu 4:
Stredisku na   uznávanie  dokladov  o vzdelaní sa umožňuje, aby v prípade pochybnosti o pravosti dokladu o vzdelaní zdravotníckeho pracovníka požiadal príslušný orgán členského štátu o potvrdenie  jeho pravosti alebo úplnosti.

K bodu 5:
Vymenúvajú sa ustanovenia, ktoré sa nevzťahujú na uznávanie dokladov o vzdelaní v povolaní lekára, zubného lekára, farmaceuta, sestry  a pôrodnej asistentky.

K bodu 6:
Do zákona sa vkladá  nová príloha č. 5, v ktorej sa do slovenského právneho poriadku premietajú prílohy príslušných smerníc Európskej únie upravujúce uznávanie odborných kvalifikácií zdravotníckych pracovníkov získané v štátoch EÚ v povolaniach regulovaných sektorovými smernicami.

Článok III

K bodu 1:
Vzhľadom na navrhovanú  zmenu zákona sa nahrádza poznámka pod čiarou odkazom na príslušné ustanovenia zákona o zdravotnej starostlivosti.

K bodu 2:
Z povinnosti členstva v Slovenskej lekárnickej komore sa vylučujú tí občania členských štátov Európskej únie, ktorí mienia na území Slovenskej republiky vykonávať zdravotnícke povolanie podľa § 54a odsek 15 - teda ako osoby, ktoré budú poskytovať zdravotnú starostlivosť na území Slovenskej republiky inému konkrétnemu občanovi členského štátu nie dlhšie ako dva mesiace. 

K bodu 3:
Nadväzne na zmenu v bode 2 sa upravuje, že každý občan členského štátu, ktorý získal povolenie na výkon zdravotníckeho povolania na území SR a teda je zároveň povinný byť aj členom Slovenskej lekárnickej komory, je povinný platiť členské príspevky za rovnakých podmienok ako občan SR, ktorý je členom komory.

Článok IV

K bodu 1:
Vzhľadom na navrhovanú  zmenu zákona sa nahrádza poznámka pod čiarou odkazom na príslušné ustanovenia zákona o zdravotnej starostlivosti.

K bodu 2:
Z povinnosti členstva v Slovenskej lekárskej komore sa vylučujú tí občania členských štátov Európskej únie, ktorí mienia na území Slovenskej republiky vykonávať zdravotnícke povolanie podľa § 54a odsek 15 - teda ako osoby, ktoré budú poskytovať zdravotnú starostlivosť na území Slovenskej republiky inému konkrétnemu občanovi členského štátu nie dlhšie ako dva mesiace. 

K bodu 3:
Nadväzne na zmenu v bode 2 sa upravuje, že každý občan členského štátu, ktorý získal povolenie na výkon zdravotníckeho povolania na území SR a teda je zároveň povinný byť aj členom Slovenskej lekárskej komory, je povinný platiť členské príspevky za rovnakých podmienok ako občan SR, ktorý je členom komory.

K bodu 4:
Z povinnosti členstva v Slovenskej komore zubných lekárov sa vylučujú tí občania členských štátov Európskej únie, ktorí mienia na území Slovenskej republiky vykonávať zdravotnícke povolanie podľa § 54a odsek 15 - teda ako osoby, ktoré budú poskytovať zdravotnú starostlivosť na území Slovenskej republiky inému konkrétnemu občanovi členského štátu nie dlhšie ako dva mesiace. 

K bodu 5:
Nadväzne na zmenu v bode 4 sa upravuje, že každý občan členského štátu, ktorý získal povolenie na výkon zdravotníckeho povolania na území SR a teda je zároveň povinný byť aj členom Slovenskej komory zubných lekárov, je povinný platiť členské príspevky za rovnakých podmienok ako občan SR, ktorý je členom komory.

Článok V

K bodu 1:
Z povinnosti členstva v Slovenskej komore sestier a pôrodných asistentiek sa vylučujú tí občania členských štátov Európskej únie, ktorí mienia na území Slovenskej republiky vykonávať zdravotnícke povolanie podľa § 54a odsek 15 - teda ako osoby, ktoré budú poskytovať zdravotnú starostlivosť na území Slovenskej republiky inému konkrétnemu občanovi členského štátu nie dlhšie ako dva mesiace. 

K bodu 2:
Vzhľadom na navrhovanú  zmenu zákona sa nahrádza poznámka pod čiarou odkazom na príslušné ustanovenia zákona o zdravotnej starostlivosti.

K bodu 3:
Nadväzne na zmenu v bode 2 sa upravuje, že každý občan členského štátu, ktorý získal povolenie na výkon zdravotníckeho povolania na území SR a teda je zároveň povinný byť aj členom Slovenskej komory sestier a pôrodných asistentiek je povinný platiť členské príspevky za rovnakých podmienok ako občan SR, ktorý je členom komory.

Článok VI
Ustanovuje sa účinnosť predloženého zákona.

Do zákona sa dopĺňa Príloha č. 1 v ktorej sa upravuje uznávanie diplomov o špecializácii v kategórii lekár a Príloha č. 2, v ktorej sa upravuje uznávanie diplomov o špecializácii v kategórii zubný lekár. Uvedenými prílohami sa do slovenského právneho poriadku premietajú prílohy príslušných smerníc Európskej únie upravujúce uznávanie špecializácií získaných v štátoch EÚ.