Návrh 
na splnomocnenie ministra zahraničných vecí SR 
udeliť súhlas s predbežným vykonávaním vybraných ustanovení Protokolu č. 14 
k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd

Protokol č. 14 k Európskemu dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) bol prijatý a otvorený na podpis počas 114. zasadnutia Výboru ministrov Rady Európy (VM RE) v dňoch 12. a 13. mája 2004. SR uložila ratifikačnú listinu k Protokolu č. 14 k EDĽP dňa 16. mája 2005. Účelom protokolu je upraviť proces prejednávania sťažností pred Európskym súdom pre ľudské práva (ESĽP). Prijatie protokolu je súčasťou balíka opatrení schváleného VM RE na zabezpečenie dlhodobej efektivity ESĽP, ktorý je označovaný aj pojmom reforma ESĽP. Nevyhnutnosť reformy ESĽP spočíva predovšetkým v znížení veľkého počtu sťažností podaných na ESĽP. Protokol zavádza, okrem iného, efektívnejší mechanizmus na filtrovanie individuálnych sťažností, posilňuje kontrolnú úlohu VM RE nad výkonom rozsudkov, predlžuje funkčné obdobie sudcov a tiež umožňuje pristúpenie EÚ k EDĽP.  

Výbor delegátov ministrov Rady Európy (VDM RE) diskutoval v priebehu mesiaca apríl 2009 možnosti ako uviesť do života niektoré ustanovenia Protokolu č. 14, ktoré by mohli prispieť k  zlepšeniu situácie ESĽP. Protokol č.14 totiž platnosť stále nenadobudol. K tomu chýba už len posledná ratifikácia a to zo strany Ruskej federácie. VDM RE sa pritom zameral na dva inštitúty Protokolu č. 14: rozhodovanie o prijateľnosti sťažnosti samosudcami a rozhodovanie  senátmi zloženými z troch sudov pokiaľ ide o opakujúce sa prípady. Tieto dva inštitúty boli z Protokolu č. 14 stále čakajúceho na poslednú ratifikáciu vybrané vo viere, že najviac pomôžu riešiť stále aktuálne zaťaženie ESĽP. 

VDM RE identifikoval tri nasledujúce medzinárodnoprávne legálne možnosti uvedenia do života niektorých procedurálnych ustanovení Protokolu č. 14: 
1.	ratifikácia Protokolu č. 14 Ruskou federáciou, 
2.	predbežné vykonávanie dotknutých ustanovení Protokolu č. 14 podľa § 25 ods. 1 písm. b) Viedenského dohovoru o zmluvnom práve,  
3.	dojednanie nového tzv. Protokolu č. 14bis obsahujúceho dotknuté ustanovenia Protokolu č. 14, ktorý by bol do nadobudnutia svojej platnosti predbežne vykonávaný tými, resp. voči tým štátom, ktoré by po jeho podpise vyjadrili takú vôľu.    

	Diskusia vo VDM RE smeruje k urýchleniu procesu uvedenia do života vyššie uvedených vybraných ustanovení (inštitútov) Protokolu č.14. Navrhuje sa, aby bol tento zavŕšený už na nadchádzajúcom 119. zasadaní VM RE (12. mája 2009 v Madride). Hoci k diskutovaným možnostiam VDM RE zatiaľ neprijal konečné rozhodnutie, predpokladáme, že sa tak stane v dňoch 6.-7. mája 2009. 

Vo vzťahu k navrhovaným možnostiam uvedenia do života vybraných ustanovení Protokolu č.14 explicitne nevyjadrila Ruská federácia žiadnu preferenciu. Možno preto predpokladať, že na základe doterajšieho vývoja a indícií jednotlivých členských štátov organizácie VDM RE prijme rozhodnutie v prospech možností č. 2 a 3. Následne 119. zasadanie VM RE prijme text Protokolu č. 14bis a na jeho okraj súčasne tiež zasadne Konferencia zmluvných strán EDĽP, ktorá rozhodne o predbežnom vykonávaní  dotknutých ustanovení Protokolu č. 14. Takéto rozhodnutie umožní jednotlivým členským štátom organizácie rozhodnúť sa pre tú z možností uvedenia do života dotknutých ustanovení Protokolu č.14, ktorá bude z pohľadu jej vnútroštátneho práva rýchlejšia a pre ESĽP teda výhodnejšia. Umožní totiž zrýchliť proces realizácie jednotlivých ustanovení voči jednotlivým členským štátom, ideálne v čo najkratšom čase voči všetkým vrátane Ruskej federácie. Ak by v priebehu predbežného vykonávania a platnosti Protokolu č. 14bis Ruská federácia Protokol č. 14 predsa len ratifikovala, automaticky by nastúpili účinky jeho platnosti v plnom rozsahu, účinky predbežného vykonávania by zanikli a platnosť Protokolu č. 14bis by bola ukončená. 

Realizácia ktorejkoľvek z možností 2. a 3. spôsobí, čo aj krátkodobo, dvojrýchlostnosť ESĽP, nakoľko pre niektoré členské štáty bude platiť EDĽP v znení podľa Protokolu č. 13,  pre iné zasa v znení Protokolu č. 14bis, resp. predbežne vykonávaných vybraných ustanovení Protokolu č. 14. Aj preto VM RE pravdepodobne rovnako prijme vyhlásenie, že ratifikácia pôvodného Protokolu č. 14 zostáva prioritnou a vyzve Ruskú federáciu, aby svoj dlhotrvajúci vnútroštátny ratifikačný proces čo najskôr úspešne ukončila. 
	
Delegáciu SR povedie na 119. zasadanie VM RE dňa 12. mája 2009 minister zahraničných vecí SR p. Miroslav Lajčák. V nadväznosti na konečné rozhodnutie VDM RE je minister zahraničných vecí SR pripravený vysloviť súhlas s textom Protokolu č. 14bis, čomu bude neskôr nasledovať štandardná vnútroštátna prístupová procedúra, t.j. vnútroštátne prerokovanie v tomto prípade prezidentskej medzinárodnej zmluvy. Z pohľadu vnútroštátneho práva považuje SR túto možnosť za lepšiu.

	Nemožno tiež vylúčiť situáciu, že na okraj 119. zasadania VM RE zasadne Konferencia zmluvných strán EDĽP, ktorá rozhodne o predbežnom vykonávaní  dotknutých ustanovení Protokolu č. 14. Preto je potrebné, aby prezident SR splnomocnil ministra zahraničných vecí SR a jeho alternátov na účasť na Konferencii zmluvných strán EDĽP a udelenie súhlasu s predbežným vykonávaním dotknutých ustanovení Protokolu č. 14 s výhradou dodatočného vnútroštátneho schválenia. Tento postup bol v rámci zúženého konferenčného pripomienkového konania konzultovaný s Ministerstvom spravodlivosti SR.

	Predkladateľ vychádzal pri príprave tohto materiálu zo skutočnosti, že slovenský právny poriadok neupravuje inštitút predbežného vykonávania medzinárodných zmlúv podľa Viedenského dohovoru o zmluvnom práve. Prípad predbežného vykonávania prezidentskej zmluvy, ktorá už bola zo strany SR ratifikovaná, však explicitne neobsahuje ustanovenia o možnosti predbežne ju vykonávať, rieši slovenská zmluvná prax vôbec po prvýkrát. 

Sme toho názoru, že minister zahraničných vecí SR nie je z titulu svojej funkcie oprávnený vysloviť súhlas s takýmto predbežným vykonávaním. Preto sa na rokovanie vlády SR predkladá návrh uznesenia, ktorým sa prezidentovi SR odporúča ministra zahraničných vecí SR a jeho alternátov na tento úkon splnomocniť s výhradou dodatočného vnútroštátneho schválenia. Súdiac podľa analógie vnútroštátneho zákona musí byť totiž v SR takýto úkon schválený v procese akoby šlo o ratifikáciu prezidentskej zmluvy. Ministrovi zahraničných vecí SR sa preto ukladá predložiť vláde SR ďalší materiál s návrhom na vykonanie ďalších opatrení (tento bude prerokovaný v Legislatívnej rade vlády SR).

SR týmto neprevezme žiadne nové záväzky. Súhlas s predbežným vykonávaním totiž neznamená automatické vykonávanie voči štátom, ktorý tento udelia. Každý štát musí naviac vyhlásiť, aby predbežné vykonávanie nadobudlo voči nemu účinky.