N á v r h

Zákon

z................2005,

ktorým sa mení a dopĺňa zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 38/1993 Z. z. o organizácii Ústavného súdu Slovenskej republiky, o konaní pred ním a o postavení jeho sudcov v znení neskorších predpisov 

Národná rada Slovenskej republiky sa uzniesla na tomto zákone:

Čl. I

Zákon Národnej rady Slovenskej republiky č. 38/1993 Z.  z. o organizácii Ústavného súdu Slovenskej republiky, o konaní pred ním a o postavení jeho sudcov v znení zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 293/1995 Z. z., nálezu Ústavného súdu Slovenskej republiky č. 398/1998 Z. z., zákona č. 97/1999 Z. z., zákona č. 226/2000 Z. z., zákona č. 124/2002 Z. z., zákona č. 51/2003 Z. z., zákona č. 514/2003 Z. z., zákona č. 324/2004 Z. z. a zákona č. 586/2004 Z. z. sa mení a dopĺňa takto: 

1.	V § 73a odsek 1 a odsek 2 znejú:

„1) Konanie sa začína na návrh verejného funkcionára19), ktorého sa týka rozhodnutie orgánu, ktorý vykonáva konanie o návrhu vo veci ochrany verejného záujmu a zamedzenia rozporu záujmov podľa ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov 20) (ďalej „orgán“).
2) O podanie návrhu platí čl. 20. K návrhu sa pripojí napadnuté rozhodnutie orgánu podľa odseku 1.“.

	Poznámka pod čiarou k odkazu 19 a 20 znie:
	19) čl. 2 ods. 1 ústavného zákona NR SR č. 357/2004 Z. z. o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov 
20) čl. 9 a čl. 10 ústavného zákona č. 357/2004 Z. z..“. 

2.	V § 73a sa odsek 3 vypúšťa.

3.	V § 73b odsek 1 znie: 

„1) Účastníkom konania je navrhovateľ a orgán, ktorý vydal rozhodnutie vo veci ochrany verejného záujmu a zamedzenia rozporu záujmov podľa ústavného zákona o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov20).“. 
  
4.	V § 73b odsek 3 znie: 
„3) Ak senát Ústavného súdu zistí, že konanie verejného funkcionára19) je v rozpore s ústavným zákonom o ochrane verejného záujmu pri výkone funkcií verejných funkcionárov rozhodnutie orgánu svojim uznesením potvrdí. V opačnom prípade napadnuté rozhodnutie orgánu senát ústavného súdu nálezom zruší.“.

Čl. II

Tento zákon nadobúda účinnosť dňom vyhlásenia.