Dôvodová správa

A. Všeobecná časť

V rámci politických a spoločenských zmien od roku 1989 bolo potrebné nahradiť dovtedajšiu sústavu národných výborov ako orgánov miestnej verejnej správy iným systémom, ktorý by zodpovedal potrebám moderného demokratického usporiadania štátu. Preto už v počiatočnom období týchto zmien Slovenská národná rada prijala 6. septembra 1990 zákon č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení, ktorý upravil právne postavenie obcí ako samosprávnych územných celkov Slovenskej republiky, kompetencie orgánov obce, finančné hospodárenie  a nakladanie s majetkom obcí a právo priamej účasti občanov na výkone samosprávy. Nasledovne na to boli prijaté ďalšie zákony dotýkajúce sa samosprávy obcí a miest, ako aj života občanov, najmä zákon Slovenskej národnej rady č. 517/1990 Zb. o územnom a správnom členení Slovenskej republiky, zákon Slovenskej národnej rady č. 346/1990 Zb. o voľbách do orgánov samosprávy obcí, zákon Slovenskej národnej rady č. 138/1991 Zb. o majetku obcí, zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenskom podnikaní (živnostenský zákon) a iné zákony. Takmer dva roky po prijatí zákona o obecnom zriadení bola prijatá Ústava Slovenskej republiky, ktorá v štvrtej hlave upravuje základné princípy územnej samosprávy.
Uvedené, ako aj ďalšie zákony sa premietli do zákona o obecnom zriadení viacerými novelami, ktoré upravili najmä problematiku priamej účasti obyvateľov na samospráve obcí a miest právom hlasovania obyvateľov obce v miestnom referende a verejného zhromaždenia, právomoc starostu obce ukladať pokuty, zastupovania starostu a ukončenia výkonu jeho funkcie, možnosť zriadenia spoločného úradu pre viaceré, najmä malé obce a niektoré ďalšie otázky.
Realizácia zákona o obecnom zriadení v praxi ukázala, že koncepcia a základné princípy, na ktorých je táto právna úprava založená, zodpovedajú samostatnému postaveniu obce ako základu územnej samosprávy v systéme verejnej správy. Návrh nového zákona preto do tejto koncepcie nezasahuje. Počas fungovania samosprávy obcí a miest sa však ukázalo, že niektoré čiastkové inštitúty právnej úpravy obecného zriadenia nie sú upravené dostatočne precízne a niektoré si dokonca vzájomne odporujú. Niektorými týmito skutočnosťami sa zaoberal aj Ústavnoprávny výbor Národnej rady Slovenskej republiky, ktorý uznesením z 13. júna 1996 č. 236 požiadal Ministerstvo vnútra Slovenskej republiky v súčinnosti s Generálnou prokuratúrou Slovenskej republiky zhodnotiť stav zákonnosti pri odvolávaní a voľbách starostov obcí a primátorov miest a navrhnúť možné riešenie tejto problematiky.
Navrhovaná novela zákona o obecnom zriadení a ďalších zákonov reglementuje najmä tieto okruhy problémov
•	precizuje ustanovenia o samostatnej pôsobnosti obce, ako aj o prenesenom výkone štátnej správy na obec vrátane ich kontroly,
•	novo upravuje podmienky výkonu priamej demokracie v obecnom zriadení,
•	upravuje vzájomný vzťah obecného zastupiteľstva a starostu obce, ako aj odvolávanie a voľbu starostu obce,
•	ustanovuje zásady a formy vnútroštátnej i medzinárodnej spolupráce obcí a vyhlasovania obcí za mestá,
•	utvára podmienky na účinnejšiu vnútornú kontrolu výkonu samosprávnych funkcií,
•	rieši nečinnosť obce pri výkone prenesenej štátnej správy i samosprávy v rámci správneho konania i pri iných formách činnosti obce.

Návrh zákona nebude mať vplyv na pracovné sily, ani na výdavky štátneho rozpočtu. 
V súvislosti so znížením počtu poslancov obecných zastupiteľstiev využívaním medziobecnej spolupráce (napríklad zriaďovaním spoločných obecných úradov), vytvorením základne pre efektívnu obecnú spoluprácu (úpravou rozdelenia obce za podmienky minimálneho počtu 3000 obyvateľov), ako aj niektorými ďalšími opatreniami by mal priniesť zníženie výdavkov  vynakladaných z rozpočtu obce na samosprávu obce.
Návrh zákona je v súlade s ústavou a zákonmi Slovenskej republiky, ako aj s medzinárodnými zmluvami, ktorými je Slovenská republika viazaná. Navrhovaná právna úprava je porovnateľná s právnou úpravou štátov Európskej únie.

Doložka  zlučiteľnosti
návrhu zákona s právom Európskej únie
___________________________________________________________________________
1. Navrhovateľ zákona:   Vláda Slovenskej republiky 
2. Názov návrhu zákona:
Zákon, ktorým sa mení a dopĺňa zákon Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov a menia a dopĺňajú niektoré ďalšie predpisy
3. V práve Európskej únie je problematika návrhu zákona upravená v týchto dokumentoch:
1.	Európska dohoda o pridružení medzi Slovenskou republikou a Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi (čl. 6) podpísaná v Luxemburgu 4. októbra 1993.
2.	Zmluva o Európskej únii (čl. 6 bod 2) podpísaná v Maastrichte 9. februára 1992 v znení Amsterdamskej zmluvy.
4. Návrh zákona svojou problematikou:
     nepatrí medzi prioritné oblasti aproximácie práva uvedené v čl. 70 Európskej dohody o pridružení a nepatrí ani medzi priority odporúčané v Bielej knihe Komisie Európskych spoločenstiev
5. Charakteristika právnych noriem Európskej únie, ktorými je upravená problematika návrhu zákona:
1. Čl. 6 Európskej dohody o pridružení medzi Slovenskou republikou a Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi zakotvuje rešpektovanie demokratických zásad a ľudských práv uvedených v Helsinskom Záverečnom akte a Parížskej charte pre novú Európu, ako aj zásad trhovej ekonomiky ako zdroja vnútornej a zahraničnej politiky zmluvných strán a podstatu pridruženia.
2. Čl. 6 bod 2 (hlava I) Zmluvy o Európskej únii v znení Amsterdamskej zmluvy zakotvuje rešpektovanie základných ľudských práv zaručených v Európskom dohovore o ochrane ľudských práv a základných slobôd a vyplývajúcich z ústavných tradícií členských štátov, ako základných princípov práva Spoločenstva.
6. Vyjadrenie stupňa kompatibility návrhu zákona s právnou normou Európskej únie:
Ú - úplne kompatibilná

B. Osobitná časť

K čl. I
K bodu 1:
Navrhovaná zmena nadväzuje na čl. 64a ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého „Obec a vyšší územný celok sú samostatnými územnými a správnymi celkami Slovenskej republiky združujúcimi osoby, ktoré majú na jej území trvalý pobyt.“.

K bodu 2:
Navrhované ustanovenie má dva ciele:
1. Zaplniť medzeru v našom právnom poriadku, ktorý síce zakotvuje územnú samosprávu, ale nedefinuje jej základnú úlohu, obsah vyjadrujúci zmysel jej existencie.
2. Zosúladiť platné znenie s Ústavou Slovenskej republiky. Keďže ukladanie povinností obci len zákonom sa vzťahuje výlučne na oblasť výkonu samosprávy, je potrebné terajší text v tomto zmysle doplniť. 

K bodu 3:
Z ustanovenia § 1 sa vypúšťa problematika názvu obce a jej symbolov, ktorá sa upravuje v iných ustanoveniach návrhu zákona. 

K bodu 4:
Nový § 1a preberá ustanovenia o názve obce zo zákona Národnej rady Slovenskej republiky  č. 221/1996 Z.z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky, z ktorého sa tieto ustanovenia vypúšťajú, pretože ide o problematiku, ktorá vecne patrí do zákona o obecnom zriadení.
Nový § 1b upravuje komplexne problematiku symbolov obce. 
Platný text § 1 ods. 5 zakotvujúci právo obce len na svoj erb nedostatočne zakotvuje obecné symboly. Obecné symboly sa navrhovaným textom upravujú komplexne, zakotvujú sa aj spôsoby používania obecných symbolov, možnosť pre obce vyberať zaň poplatok a upravuje sa nové právo časti obce používať svoj erb, čím sa reaguje na existenciu historických symbolov obcí, ktoré dnes tvoria len časť inej obce. Ustanovením o heraldickom registri sa sleduje zabezpečenie odbornosti a kvality v heraldickej tvorbe v Slovenskej republike. Je opodstatnené niektorými doterajšími prípadmi praxe, keď si obec či mesto navrhli a schválili symboly, ktoré nezodpovedajú historickým podkladom alebo heraldickým pravidlám, čím dochádza k znehodnoteniu heraldickej tvorby na Slovensku. Ustanovenie zabezpečuje uvedenie takýchto symbolov do súladu s odbornými heraldickými požiadavkami. Okrem toho umožňuje obciam, ktoré ešte nemajú svoje symboly a nevedia, kde nájsť historické podklady o svojej obci, dozvedieť sa všetky potrebné informácie od heraldickej komisie. Je preto aj v záujme obce, aby zaslala komisii svoje symboly ešte v štádiu ich návrhu. Od heraldickej komisie v priebehu dvoch - troch mesiacov obdrží odborné stanovisko, na základe ktorého si dá vypracovať definitívnu podobu svojich symbolov, resp. obdrží oznámenie o zapísaní svojich symbolov do registra, ak návrh zodpovedá všetkým pravidlám heraldickej tvorby a historickým podkladom.

K bodu 5:
Nové znenie § 2 obsahuje základnú úpravu týkajúcu sa územia obce. Preto sú v ňom zaradené ustanovenia o pôsobnosti na vykonanie zásadných zmien územia obce, ktoré sa súčasne v čl. III návrhu vypúšťajú zo zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 221/1996 Z.z. Úprava sa v súvislosti s časťou obce zosúlaďuje so skutočným stavom tým, že sa zakotvuje, že časť obce nemusí mať vlastné katastrálne územie.

K bodu 6:
Doterajšia úprava územia obce sa dopĺňa o mechanizmus realizácie územných zmien. Ustanovujú sa povinné náležitosti obsahu dohody obcí o zlúčení a rozdelení. S ohľadom na pripravovaný presun kompetencií je bezpodmienečne nevyhnutné zabezpečiť, aby obec, ktorá vznikla rozdelením doterajšej obce na dve, či viac obcí, bola schopná zabezpečiť úlohy na ňu kladené. Preto sa zakotvujú základné podmienky pre rozdelenie obce. Požiadavka počtu 3000 obyvateľov vychádza z európskych skúseností, podľa ktorých miestna samospráva môže efektívne existovať len pri tomto minimálnom počte obyvateľov. Efektívnou existenciou máme na mysli takú, pri ktorej je obec schopná uhrádzať väčšinu svojich výdavkov zo svojich vlastných zdrojov. Účelom ustanovenia je popri uvedenom hlavnom cieli - efektívnosti miestnej samosprávy - zamedziť ďalšiemu prehlbovaniu v súčasnosti pokračujúceho nežiaduceho javu, ktorým je narastajúci počet malých obcí. Takéto obce vzhľadom na nedostatočný počet obyvateľov nebudú schopné v budúcnosti zabezpečovať riadne fungovanie miestnej samosprávy, pretože budú neustále čeliť ako hlavnému problému nedostatku vlastných zdrojov, a tým budú i neustále odkázané na medziobecnú spoluprácu. Cieľom medziobecnej spolupráce je však efektívnosť plnenia úloh; v žiadnom prípade by nemala predstavovať prostriedok záchrany malých obcí pri zabezpečovaní zdrojov na plnenie úloh miestnej samosprávy. Návrh vychádza aj zo záverov projektu EÚ/PHARE „Technická pomoc reforme verejnej správy v Slovenskej republike č. SR 9409/01/02“ (príručka „Medziobecná spolupráca“, str. 31), v ktorých sa „malosť“ obcí uvádza ako faktor pôsobiaci na oslabovanie medziobecnej spolupráce.
Navrhovaný odsek 5 predstavuje jeden zo strategických prostriedkov na vybudovanie efektívnej miestnej samosprávy.
Nové ustanovenia § 2a až 2d sa presúvajú zo zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 221/1996 Z.z. o územnom a správnom usporiadaní Slovenskej republiky z dôvodu, že problematika určovania názvov ulíc a iných verejných priestranstiev a číslovania stavieb v obci je vecne bližšia úprave pôsobnosti obce ako úprave územného a správneho usporiadania štátu. Preto sa presúva do zákona o obecnom zriadení aj zákaz vykonávať územné zmeny, zmeny názvov obcí, ich častí, určovať názvy ulíc a iných verejných priestranstiev a meniť číslovanie stavieb.

K bodu 7:
Ustanovenie definujúce, kto je obyvateľom obce, nadväzuje na čl. 64a ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky, podľa ktorého sú atribútom obce nielen občania Slovenskej republiky, ale všetky osoby, ktoré majú na jej území trvalý pobyt.
Poznámka pod čiarou sa v nadväznosti na vykonanú zmenu dopĺňa o právny predpis upravujúci pobyt cudzincov na území Slovenskej republiky.

K bodu 8:
Cieľom úpravy je zosúladenie terajšieho textu s praxou, v ktorej sa slovo občanovi na zasadnutiach obecného zastupiteľstva neudeľuje automaticky a s ustanovením § 12 ods. 5.

K bodu 9:
Doplnenie ustanovenia o povinnosť zabezpečovať v prospech obce menšie obecné služby, ktoré obec organizuje, súvisí s úpravou zákona č. 195/1998 Z.z. o sociálnej pomoci. Podľa neho sa hmotná núdza bude totiž vzťahovať na občana, ktorý je v evidencii nezamestnaných na okresnom úrade práce a nezúčastňuje sa na výkone spomínaných menších obecných služieb. Navrhovanou úpravou sa do praxe premietne ústavný princíp výnimky zo zákazu výkonu nútených prác podľa čl. 18 ods. 2 písm. e) Ústavy Slovenskej republiky. 

K bodu 10:
Spresňujú sa vecné kritériá, ktoré vyžaduje zákon, aby určité osoby mali oprávnenie podieľať sa na obecnej samospráve v obmedzenom rozsahu, teda bez oprávnenia voliť a byť volený do orgánov samosprávy obce a bez možnosti zúčastniť sa miestneho referenda.
Doterajšie zákonné podmienky umožňujúce podieľať sa na samospráve obce, ktoré sa v praxi ukázali ako málo funkčné, sa z platnej právnej úpravy vypúšťajú; je to pri prechodnom pobyte podmienka zdržiavať sa v obci a trvalé zamestnanie v obci.

K bodu 11:
Presun nadpisu je potrebné vykonať z dôvodu, že ide o spoločný nadpis pre viac paragrafov.   

K bodu 12:
§ 4 sa vzhľadom na rozsah navrhovaných zmien uvádza v úplnom znení. 
V § 4 ods. 1 vyjadrený obsah pojmu „samospráva obce“ sa dopĺňa v súvislosti s pripravovaným presunom kompetencií na obce. Pôjde totiž o úkony, ktoré nebudú môcť byť zahrnuté pod pojem „správa obce a jej majetku“, pričom však môžu byť presunuté na obec do jej samostatnej pôsobnosti. Preto je potrebné doplniť obsah pojmu „samospráva obce“ aj o veci, ktoré budú ako samostatná pôsobnosť zverené obci samostatnými zákonmi.
V odseku 3 ide o upresnenie doterajšieho textu tak, aby znenie jednotlivých ustanovení bolo v súlade s platným textom osobitných zákonov upravujúcich uvedenú problematiku. Je potrebné zdôrazniť, že pri rozhodovaní vo veciach miestnych daní a miestnych poplatkov ide vždy o rozhodovanie v medziach osobitného zákona. Výnimkou je záväzné stanovisko, ktoré platné predpisy neobsahujú, bolo však dohodnuté so ZMOS, ktoré má v úmysle záväznosť stanoviska obce pri príprave zákonov presadzovať.
Znenie ustanovenia konkretizuje široký pojem utvárania podmienok na fungovanie obchodu a služieb obyvateľstvu a dopĺňa sa o výkon dozoru na úseku ochrany spotrebiteľa podľa osobitného predpisu. Odkazom na právne predpisy upravujúce ochranu spotrebiteľa sa upravuje pôsobnosť obcí v súlade s nimi, pretože táto je v  osobitných predpisoch vymedzená širšie, ako je to v platnom zákone. Okrem toho sa umožňuje obci určovať čas predaja v obchodných zariadeniach za účelom riadneho poskytovania služieb pre obyvateľov obce. Táto pôsobnosť nesmeruje voči konkrétnym podnikateľom, ale ide o všeobecnú úpravu formou všeobecne záväzného nariadenia obce.
Ďalej sa reaguje na uznesenie vlády Slovenskej republiky z 24. júna 1997 č. 466, v ktorom sa požaduje zapracovať do pôsobnosti obcí problematiku spojenú s rozvojom bývania. Popri obci sa na rozvoji bývania podieľajú štát a súkromné podnikateľské subjekty.
Ustanovenie písmena l) sa vypúšťa, pretože nejde o zásadnú pôsobnosť obce v rámci výkonu jej samosprávnych funkcií. Ďalším dôvodom je nepresnosť platného textu: orgánmi obce sú podľa zákona starosta a obecné zastupiteľstvo; pritom v texte písmena l) malo ísť o vytváranie orgánov obecného zastupiteľstva.
Doplnenie textu poskytuje obciam zákonné splnomocnenie, ktoré im doteraz v praxi pri vydávaní všeobecne záväzných nariadení na úseku verejného poriadku citeľne chýbalo. Neexistencia tohto splnomocnenia bola i dôvodom, pre ktorý bol vyslovovaný Ústavným súdom Slovenskej republiky nesúlad vydaných nariadení týkajúcich sa zabezpečenia verejného poriadku v obci s ústavou a zákonom. 
Účelom úpravy ustanovenia § 4 ods. 4 a vypustenia odseku 5 je zosúladenie s terminológiou platných osobitných predpisov a spojenie odsekov upravujúcich vecne tú istú problematiku. 

K bodu 13:
Cieľom ustanovenia odseku 2 je naplniť čl. 71 ods. 2 ústavy. Výkon štátnej správy zákonom prenesenej na obec v plnom rozsahu riadi a kontroluje vláda. Preto pri výkone štátnej správy obec je povinná rešpektovať nielen Ústavu Slovenskej republiky, ústavné zákony a zákony, ale riadiť sa aj vykonávacími právnymi predpismi a tiež internými normatívnymi aktami ústredných orgánov štátnej správy, do ktorých pôsobnosti patrí vecná problematika zverená obci.
Presun pôsobnosti na orgán miestnej štátnej správy je opatrením na riešenie nečinnosti obce pri prenesenom výkone štátnej správy (mimo prípadov správneho konania, v rámci ktorého sa nečinnosť obce rieši v osobitnom ustanovení § 27). Vzhľadom na to, že ide o výkon štátnej správy, navrhuje sa riešiť takúto situáciu najprv zásahom krajského úradu. Ak nebude účinný, bude právomoc konať zverená príslušnému miestnemu orgánu štátnej správy. Cieľom tohto riešenia je najmä zabrániť hroziacej škode, ktorá by v určitých prípadoch mohla vzniknúť v dôsledku nečinnosti obce. Platný právny stav zatiaľ neumožňuje aktívne riešiť uvedené prípady. Prostriedky nápravy, ktoré ponúka, či už sú v dispozícii občana (obyvateľa obce), alebo prokurátora, problém nečinnosti obce neodstraňujú. Napríklad po doručení upozornenia prokurátora na odstránenie porušenia zákonov a ostatných všeobecne záväzných právnych predpisov v postupe obce, ku ktorému došlo jej nečinnosťou, starosta obce má povinnosť do 30 dní od jeho doručenia prokurátora informovať o tom, aké opatrenia na základe upozornenia vykonal. To však problém nerieši, pretože ak si starosta obce túto povinnosť nesplní, prokurátor nemá nijaké ďalšie efektívne prostriedky na nápravu.
Navrhovaný odsek 5 napĺňa záujem efektívnej správy verejných vecí. Právny poriadok Slovenskej republiky už obsahuje podobné ustanovenia, a to v oblasti pracovnoprávnych predpisov (§ 23 Zákonníka práce), či právnych predpisov týkajúcich sa záujmov zamestnancov a zamestnávateľov (§ 3 ods. 2 písm. b) zák. č. 106/1999 Z.z. o hospodárskom a sociálnom partnerstve). Preto je správne, aby obdobná zákonná povinnosť bola zakotvená aj vo vzťahu k obciam. Povinnosť oboznamovať obce s prijatými opatreniami rieši doterajšie problémy spôsobované tým, že rezortné smernice uverejňované v rezortných publikačných prostriedkoch sa obciam často nezasielali a neboli im veľakrát poskytnuté ani na výslovnú žiadosť.

K bodom 14 a 15:
Ide o legislatívno-technické zmeny, ktoré naprávajú neprehľadný stav v odkazoch spôsobený predchádzajúcimi novelami zákona o obecnom zriadení.

K bodu 16:
V súlade s pracovnoprávnymi predpismi sa zavádza v dotknutých ustanoveniach pojem zamestnanec.

K bodu 17:
Navrhované ustanovenie ukladá obci povinnosť poskytnúť súčinnosť pri zabezpečovaní nebytových priestorov potrebných na riadnu činnosť štátneho orgánu (orgánu štátnej správy alebo iného štátneho orgánu), prípadne jeho expozitúry.
Doteraz zákonom ustanovená povinnosť obce priamo zabezpečiť kancelárske a iné nebytové priestory na činnosť štátneho orgánu je už vývojom prekonaná.

K bodu 18:
Nové znenie § 6 odsek 1 upravuje jeho text tak, aby bolo jednoznačné, že ide o dva druhy všeobecne záväzných nariadení obce. Doterajší text prvej vety odseku 1 o nariadeniach vydávaných „ak to ustanovuje zákon“ navodzoval výklad, že existuje tretí druh nariadenia, o ktorom však nebolo možné určiť, či ide o nariadenie vydávané na plnenie úloh samosprávy, alebo prenesenej štátnej správy. Navrhované nové znenie preto jednoznačne definuje dva druhy nariadení obce a odstraňuje tak pochybnosti, ktoré doterajšie znenie vyvoláva.

K bodu 19:
Úpravou § 6 ods. 2 sa z platného zákona vypúšťa inštitút zrušovania všeobecne záväzných nariadení obcí Národnou radou Slovenskej republiky, ktorý mal opodstatnenie do konštituovania Ústavného súdu Slovenskej republiky. Podľa čl. 125 ods. 1 písm. c) Ústavy Slovenskej republiky totiž patrí do právomoci ústavného súdu aj rozhodovanie o súlade všeobecne záväzných nariadení orgánov územnej samosprávy s ústavou a zákonmi a podľa písmena d) citovaného ustanovenia v prípade nariadení vydaných v rámci preneseného výkonu štátnej správy aj s nariadeniami vlády a všeobecne záväznými právnymi predpismi ministerstiev a ostatných ústredných orgánov štátnej správy.

K bodu 20:
Ustanovenia o financovaní obce a majetku obce sa zosúlaďujú s platným právnym stavom. Návrh vychádza z požiadavky ministerstva financií a Združenia miest a obcí Slovenska upraviť text v súlade s návrhmi zákona o majetku obcí a so zmenami navrhovanými v rozpočtových pravidlách. 

K bodu 21:
Ide o legislatívno-technickú úpravu nadväzujúcu na zavedenie legislatívnej skratky „starosta“ v predchádzajúcom texte.

K bodu 22:
Ide o spresnenie doterajšieho znenia zákona. Obecné zastupiteľstvo môže zriaďovať aj ďalšie svoje orgány v prípadoch, v ktorých to ustanoví osobitný zákon.

K bodu 23: 
Ustanovenie rozširuje prípady nezlučiteľnosti funkcie poslanca obecného zastupiteľstva o kolíziu s funkciami zamestnanca obce a štatutárneho orgánu alebo člena orgánu právnickej osoby založenej alebo zriadenej obcou.

K bodu 24:
V nadväznosti na zavedenie odkazu 10a v bode 22 je potrebné doterajší odkaz 10a v § 11 ods. 2 písm. c) prečíslovať a v poznámke uviesť nový zákon, ktorým bol nahradený pôvodne citovaný zákon. 

K bodu 25:
Na základe podnetu Združenia miest a obcí Slovenska navrhuje sa upraviť rozpätie počtu poslancov obecných zastupiteľstiev tak, aby sa náklady na činnosť týchto zastupiteľských zborov prispôsobili ekonomickým možnostiam obcí; tým sa nevylučuje, aby osobitné zákony ustanovili aj vyššie počty poslancov pre zastupiteľstvá hlavného mesta Slovenskej republiky Bratislavy a mesta Košice, prípadne aj pre ich mestské časti.

K bodu 26:
Navrhované riešenie vychádza zo zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 278/1993 Z.z. o správe majetku štátu v znení neskorších predpisov.

K bodom 27 a 28:
Dopĺňajú sa v rámci pôsobnosti obecného zastupiteľstva ďalšie dôležité právomoci z oblasti finančného hospodárenia a opravuje sa doterajšie nesprávne číslovanie odkazu.

K bodom 29 a 33:
Pôsobnosť obecného zastupiteľstva sa dopĺňa  o dve oblasti, na ktoré nadväzujú ďalšie ustanovenia návrhu, a to schvaľovanie dohôd o medzinárodnej spolupráci a členstva obce v medzinárodnom združení a ustanovovanie obecných symbolov.

K bodu 30:
Platné znenie sa spresňuje vo vzťahu k zákonu č. 143/1992 Zb. o plate a odmene za pracovnú pohotovosť v rozpočtových a v niektorých ďalších organizáciách a orgánoch v znení neskorších predpisov.

K bodom 31 a 32:
Text sa upravuje najmä v súvislosti s potrebou zjednotenia terminológie s naším právnym poriadkom.

K bodu 34:
Zmeny v novo navrhovanom § 11a sú jednak vecného charakteru, a jednak formálnoprávneho charakteru.
Z doterajšieho znenia odseku 1 sa vypustila úprava miestneho referenda o zavedení alebo zrušení miestneho poplatku, verejnej dávky alebo miestnej dane. Dôvodom tejto zmeny je, že doterajšie ustanovenie je kompilátom fakultatívneho a obligatórneho referenda a hlavne to, že miestne poplatky sa podľa § 15 zákona Slovenskej národnej rady č. 544/1994 Zb. o miestnych poplatkoch vyhlasujú všeobecne záväzným nariadením, čo do určitej miery koliduje s doterajším znením § 11a ods. 1 písm. b). Obecnému zastupiteľstvu však nič nebráni, aby vyhlásilo konzultatívne referendum o miestnych poplatkoch, prípadne miestnych daniach.
Ďalšou závažnou zmenou doterajšej úpravy je sprísnenie podmienok, kedy môže obecné zastupiteľstvo vyhlásiť hlasovanie obyvateľov časti obce pri odčlenení časti obce, a to najmä ustanovením hranice 3000 obyvateľov. Dôvody tejto zmeny uvádzame v odôvodnení k bodu 6 doplňujúcom terajšiu stručnú a nedostatočnú úpravu územia obce. 
Mení sa aj ustanovenie, ktoré upravuje platnosť petície, a to tak, že hranica počtu obyvateľov obce potrebného na platnosť petície sa upravuje na 30 % oprávnených voličov v obci. Reaguje sa tým na požiadavku obcí a miest.
Navrhovanou zmenou sa naša právna úprava približuje právnym úpravám iných európskych krajín. Lehota na zverejnenie výsledku hlasovania nadväzuje na zákon o slobode informácií.

K bodu 35:
Navrhované doplnenie - termín konania prvého zasadnutia obecného zastupiteľstva, mimoriadneho zasadnutia, ako i riešenie situácie, keď starosta úmyselne nezvolá zasadnutie obecného zastupiteľstva - si vyžiadali problémy, ktoré sa vyskytli v praxi.

K bodu 36:
Navrhovaným ustanovením sa rozširuje okruh dôležitých záležitostí, o ktorých obecné zastupiteľstvo môže rozhodnúť len kvalifikovanou trojpätinovou väčšinou prítomných poslancov. Doteraz týmto spôsobom rozhoduje iba o prijatí všeobecne záväzného nariadenia obce. Vzhľadom na závažnosť uvedených ďalších záležitostí pre život obce, navrhujú sa aj tieto ako predmet rozhodovania kvalifikovanou väčšinou, a to na rozdiel od doterajšieho textu nie prítomných, ale všetkých poslancov obecného zastupiteľstva.

K bodu 37:
Úprava neverejnosti rokovania obecného zastupiteľstva korešponduje so zákonom o ochrane utajovaných skutočností a nadväzuje na ďalšie osobitné zákony upravujúce bankové, daňové a obchodné tajomstvo.

K bodu 38:
Navrhované spresňujúce zmeny súvisia prevažne so vznikom samostatnej Slovenskej republiky.

K bodu 39:
Navrhované doplnenie o lehotu, v ktorej musí byť nariadenie podpísané, súvisí s povinnosťou obce zverejňovať prijaté nariadenia. Nepodpísanie uznesenia obecného zastupiteľstva starostom v zákonom ustanovenej lehote má význam z hľadiska sistácie.

K bodu 40:
Navrhovaná úprava zohľadňuje legislatívne pravidlá.

K bodu 41:
Zmenami v texte sa najmä jednoznačnejšie upravuje presný termín skončenia funkčného obdobia starostu. 

K bodu 42:
Text sa spresňuje tak, aby sa vzťahoval na všetkých zamestnancov obce, čo je odôvodnené tým, že starosta je štatutárnym orgánom obce v pracovnoprávnych vzťahoch všetkých zamestnancov obce. 

K bodu 43:
Dopĺňajú sa ďalšie prípady nezlučiteľnosti s funkciou starostu, ktoré sú nevyhnutné vzhľadom na postavenie starostu, ako aj vzhľadom na pôsobnosť obce.

K bodu 44:
Ustanovenie sa terminologicky zosúlaďuje s praxou, v ktorej obecné zastupiteľstvo neschvaľuje svoj organizačný poriadok (ktorý nie je opodstatnený, keďže obecné zastupiteľstvo sa vnútorne nečlení), ale štatút obce.

K bodu 45:
Zmena v číslovaní odkazov súvisí so zavedením nových odkazov v ďalšom texte.

K bodom 46 a 47:
Ustanovenia o sistácii sa upravujú z dôvodu zmätočného znenia týchto ustanovení, keď postup po sistácii uznesenia obecného zastupiteľstva z dôvodu jeho nevýhodnosti pre obec bol nezrozumiteľný a z dôvodu nezákonnosti nebol vôbec upravený. Presne sa upravuje postup, ako napadnuté uznesenie obecného zastupiteľstva realizovať. Na jeho opätovné schválenie (potvrdenie) bude potrebná trojpätinová väčšina všetkých poslancov.

K bodu 48:
Nové odseky 7 a 8 sú v podstate prevzatím doterajšieho § 13a s tým, že sa subjekty, ktorým možno uložiť pokutu, rozširujú o fyzické osoby oprávnené na podnikanie. Okrem toho sa predlžuje subjektívna aj objektívna lehota, v ktorej musí rozhodnutie o pokute nadobudnúť právoplatnosť, pretože doterajšie lehoty boli neprimerane krátke a ustanovujú sa rámcové pravidlá, podľa ktorých sa má postupovať pri ukladaní pokút, predovšetkým pri určovaní ich výšky.
Mimoriadnou udalosťou sa rozumejú nielen mimoriadne udalosti podľa zákona o civilnej ochrane, ale aj ďalšie; z tohto dôvodu sa na tento zákon neodkazuje.
Odsek 9 sa dopĺňa kvôli úplnosti právnej úpravy.

K bodu 49: 
Z § 13c do § 13a sa presúva problematika zániku mandátu starostu. 
Okrem toho sa dopĺňa o ďalšie nové dôvody zániku mandátu starostu, ktorými sú  nezlučiteľnosť funkcie starostu s funkciami uvedenými v zákone a zrušenie obce. Pri zániku mandátu starostu právoplatným odsúdením za trestný čin sa dňom zániku mandátu rozumie deň právoplatnosti rozsudku súdu. 
V odseku 3 sa rozlišujú prípady, kedy obecné zastupiteľstvo musí vyhlásiť hlasovanie obyvateľov obce o odvolaní starostu, a prípady, kedy ho môže vyhlásiť. Fakultatívne oprávnenie je odôvodnené tým, že pri neprítomnosti alebo nespôsobilosti starostu presahujúcej šesť mesiacov ide väčšinou o zdravotné dôvody, pričom však počas pracovnej neschopnosti starosta si často plní svoje úlohy. V prípade nespôsobilosti presahujúcej šesť mesiacov by išlo o neprimeranú tvrdosť zákona voči starostovi, ktorý si dovtedy plnil všetky povinnosti, ak chod obce je zabezpečený zástupcom starostu. 

K bodu 50:
Z § 13b sa vypúšťa problematika odvolania starostu z dôvodu novej úpravy v § 13a. Nový odsek 4 upravuje problematiku zvolania obecného zastupiteľstva v prípade, že sú podmienky na odvolanie starostu a odsek 5 komplexne v nadväznosti na § 13a rieši problematiku zastupovania starostu po zániku jeho mandátu pred uplynutím funkčného obdobia. 

K bodu 51:
Rieši sa otázka odmeňovania zástupcov starostov obcí, ktorú doteraz zákon neupravoval. 

K bodu 52:
§ 13 c sa vypúšťa z dôvodu, že problematika v ňom upravená sa navrhuje zaradiť do § 13a.

K bodom 53 a 54:
§ 14 ods. 3 sa dopĺňa novou vetou, ktorá v celom rozsahu pokrýva obsahovú náplň činnosti obecnej rady; z tohto dôvodu sa v bode 60 z § 14 vypúšťa odsek 4.

K bodu 55:
Ustanovenie o ďalšom postupe v prípade neschopnosti obecnej rady prijať uznesenie vo veci sa vypúšťa z dôvodu jeho nadbytočnosti. 

K bodu 56:
Možnosť zvoliť do komisií len obyvateľov obce je neprimeraným obmedzením znemožňujúcim najmä vo väčších mestách využívať odborné schopnosti osôb pracujúcich v meste, avšak s trvalým pobytom mimo neho. 

K bodu 57:
Spresňuje sa postavenie obecného úradu výlučne ako odborného aparátu, ktorého úlohou je zabezpečovať organizačné a administratívne veci orgánov obce, ako aj orgánov zriadených obecným zastupiteľstvom.

K bodu 58:
Vypustenie ustanovenia § 16 ods. 2 o pôsobnosti obecného zastupiteľstva vo vzťahu k obecnému úradu je odôvodnené obsahovou duplicitou tohto textu s vymedzením pôsobnosti obecného zastupiteľstva v § 11 ods. 4.

K bodu 59:
Ide o legislatívno-technickú úpravu, ktorá text spresňuje.

K bodu 60:
Doplnením textu sa činnosť obecného úradu zosúlaďuje s § 16 ods. 1 a ods. 3 písmenom a). 

K bodu 61:
Vypustenie § 16a súvisí s úpravou medziobecnej spolupráce v ďalšom texte návrhu; spoločný obecný úrad sa zaraďuje ako jedna z foriem medziobecnej spolupráce.

K bodu 62:
Navrhovaná úprava - vypustenie časti textu o vymenúvaní prednostu obecného úradu do funkcie obecným zastupiteľstvom na návrh starostu má dva dôvody: Pôsobnosť obecného zastupiteľstva je tu v rozpore s § 13 ods. 3, podľa ktorého je starosta štatutárnym orgánom v pracovnoprávnych vzťahoch zamestnancov obce. Druhým dôvodom je, že v praxi vznikali neriešiteľné situácie, keď starosta trval na prednostovi, ktorého obecné zastupiteľstvo nechcelo vymenovať.

K bodu 63:
Navrhovaným doplnením sa spresňuje oblasť potrebného vzdelania, ktorú doterajšie slová „oblasť správy“ nevystihujú dostatočne. 

K bodom 64 a 65:
Doterajšie ustanovenia o hlavnom kontrolórovi sa nahrádzajú novým znením, ktoré má vyjadriť jeho postavenie. Ustanovuje sa jeho postavenie a vzťahy k obecnému zastupiteľstvu a dopĺňajú sa ustanovenia o inkompatibilite s inými funkciami a o skončení výkonu funkcie. 
Novo sa ustanovuje inštitút kontrolóra viacerých obcí, ktorý umožní úsporu finančných prostriedkov najmä malým obciam. 

K bodu 66:
V novom § 19 sa nadväzuje na nové znenie § 10 ods. 2, podľa ktorého si obecné zastupiteľstvo zriaďuje a zrušuje (okrem uvedených) aj ďalšie orgány a útvary, ak tak ustanoví osobitný zákon. 

K bodu 67:
Navrhovaná nová tretia časť „Spolupráca obcí“ zaplňuje medzeru v doterajšom znení zákona, ktorý spoluprácu obcí upravuje len torzovite. Nevyhnutnosť komplexnej úpravy spolupráce obcí je daná súčasnou celkovou situáciou obcí na Slovensku, ako aj pripravovaným presunom kompetencií. Na zvládnutie nových úloh bude medziobecná spolupráca pre obce na Slovensku životnou nevyhnutnosťou, a preto je nevyhnutné upraviť v zákone jej formy a obsah a jej povinné náležitosti. Návrh rozlišuje vnútroštátnu a medzinárodnú spoluprácu.
K § 20 až 20f: Ustanovenia o vnútroštátnej spolupráci obcí upravujú jej jednotlivé formy a základné zásady. Formy vnútroštátnej spolupráce sú jednak kompletizáciou možností, ktoré náš právny poriadok obciam už dávnejšie poskytuje, avšak neboli dosiaľ, s výnimkou zakladania združení obcí, plne využívané a súčasne ide o doplnenie platnej úpravy ustanovením náležitostí jednotlivých foriem spolupráce. 
V súvislosti so združeniami obcí sa upravuje ich registrácia, ktorá sa doteraz uskutočňuje podľa Občianskeho zákonníka. Pretože združenia obcí sú zriaďované na pomoc pri zabezpečovaní plnenia úloh verejnej správy obcami, nie je správne, aby ich registráciu upravoval občianskoprávny kódex.
K § 21: Pri medzinárodnej spolupráci sa úprava sústreďuje na zabezpečenie jej súladu s právnym poriadkom Slovenskej republiky, čo je základná požiadavka. Potreba zabezpečiť ju vznikla v dôsledku aktivít našich obcí a ich združení v oblasti cezhraničnej spolupráce v minulých rokoch, keď štát bol nútený reagovať ex post na nesúlad týchto aktivít s platným právnym stavom v Slovenskej republike. Určitý podiel na tomto stave mala tiež absencia konkrétnej právnej úpravy formou zákona. 
Viaceré obce sa v súčasnosti zúčastňujú nejakým spôsobom medzinárodnej, predovšetkým cezhraničnej spolupráce. Najrozšírenejšou formou je usporadúvanie spoločných kultúrnych podujatí, udržiavanie miestnych tradícií, zvykov a obyčají, spoločné náboženské podujatia a športové akcie. Postupne sa však rozširujú aj náročnejšie formy spolupráce v oblasti verejnoprospešných služieb, zásobovania elektrickou energiou, vodou, zabezpečovania autobusovej dopravy, zdravotnej starostlivosti, pomoci pri požiaroch a havarijných situáciách, pri výstavbe plynovodov, atď.
Návrh zákona rešpektuje postavenie obcí (miest) ako samostatných právnických osôb, ktoré môžu byť priamymi účastníkmi dohôd o cezhraničnej spolupráci, ako aj ich právo združovať sa. Orgány štátu sa na tejto spolupráci budú podieľať v rámci nevyhnutného dozoru štátu vo forme jeho oprávnenia domáhať sa na súde nápravy  v záujme zabezpečenia súladu uzatvorených dohôd so zákonom a odstránenia nežiaducich dôsledkov. 
Vzhľadom na doterajší rôzny výklad úpravy združovania obcí ustanovuje sa výslovne oprávnenie obce stať sa členom medzinárodného združenia.
Ústava Slovenskej republiky v čl. 66 umožňuje obciam združovať sa s inými obcami. Obce a ich združenia okrem uzatvárania dohôd o cezhraničnej spolupráci vyvíjajú aj ďalšie aktivity presahujúce hranice Slovenskej republiky. Predovšetkým treba spomenúť členstvo zástupcov územnej samosprávy Slovenskej republiky v orgánoch Rady Európy. Preto je nevyhnutné upraviť aj členstvo obcí a ich združení v medzinárodných združeniach.
V osobitnom odseku sa reaguje na odlišnosti v právnych systémoch jednotlivých štátov. Súkromnoprávny charakter orgánu, ktorý by mohol byť zriadený na vykonanie dohody o cezhraničnej spolupráci je potrebné zakotviť z dôvodu, že vzorové európske dokumenty umožňujú aj verejnoprávnu povahu takýchto orgánov a rátajú i s ich právomocami vydávať právne akty postavené na roveň normatívnym právnym aktom.
Zavádza sa možnosť rozhodovania súdu na návrh krajského úradu o tom, že dohoda nie je alebo je v rozpore s podmienkami ustanovenými zákonom. 
Vedenie evidencie uzatvorených zmlúv bude slúžiť ako informačný systém pre potreby orgánov štátu.

K bodu 68:
Ustanovenie § 22 ods. 1 sa novelizuje doplnením predpokladov, ktoré obec musí spĺňať, aby mohla byť vyhlásená za mesto. Navrhovaným doplnením sa realizuje čl. 70 ústavy, podľa ktorého má zákon upraviť predpoklady a spôsob vyhlásenia obce za mesto, ako aj názvy orgánov mesta. Pri určovaní predpokladov sa vychádzalo i zo stanovísk Združenia miest a obcí Slovenska, Úradu pre stratégiu rozvoja spoločnosti a bývalého Ministerstva výstavby a verejných prác Slovenskej republiky, ako aj z postulátov vytýčených v Európskej charte miest a v Európskej deklarácii mestských práv, pričom sa prihliadalo i na doterajšie historické tradície Slovenska. Na rozdiel od posledného predpokladu - počtu obyvateľov - ďalšie predpoklady musia byť splnené, pričom v písmene a) sú alternatívne uvedené viaceré predpoklady, a to vzhľadom na ich rovnocenný význam pre postavenie mesta.
Určenie minimálneho počtu obyvateľov obce, ktorá žiada o vyhlásenie za mesto a súčasne aj ustanovenie výnimky z neho vychádza z historických tradícií. Na Slovensku existuje 17 miest s počtom 3 tisíc až 5 tisíc obyvateľov, ale až 75 obcí s tým istým počtom obyvateľov. Okrem toho je 8 obcí s počtom od 5 tisíc do 10 tisíc obyvateľov. So zreteľom i na skutočnosť, že v súčasnosti máme na Slovensku i mestá, ktoré nemajú ani 3 tisíc obyvateľov, ale sú významným kúpeľným, či kultúrnym miestom, je zrejmé, že nie je možné ustanoviť počet obyvateľov kategoricky.
V odsekoch 3 až 6 sa dopĺňa platné znenie zákona o ustanovenie formálnoprávnych náležitostí súvisiacich s vyhlásením obce za mesto.
Spôsob vyhlasovania obce za mesto v súčasnosti nie je podrobne upravený. Obec musí žiadosť predložiť krajskému úradu spolu s ďalšou dokumentáciou, predovšetkým s územným plánom obce; ten vypracúvajú povinne všetky obce na základe zákona č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní  a stavebnom poriadku (stavebný zákon) v znení neskorších predpisov. Územný plán určuje základné zásady organizácie územia a sú tak z neho zrejmé jednotlivé funkcie, ktoré obec plní a bude plniť.

K bodu 69:
Doterajšie ustanovenie § 22 ods. 3 a 5 sa presúvajú do osobitného ustanovenia vzhľadom na nové znenie § 22. 

K bodom 70 a 71:
Navrhovanými zmenami ide o zosúladenie oboch odsekov § 23 a o vypustenie textu, ktorý nezodpovedá skutočnému stavu.

K bodom 72 a 73:
Ustanovuje sa heraldicky správne poradie obecných symbolov.

K bodu 74:
Platné ustanovenie vyžaduje spresnenie vzhľadom na jednotlivé spôsoby zániku mandátu poslanca obecného zastupiteľstva; tieto dôvody zániku mandátu sa rozširujú o právoplatné odsúdenie poslanca za trestný čin a zmenu trvalého pobytu poslanca mimo územia obce, resp. v mestách so samosprávou mestských častí mimo územia mestskej časti.
Spôsob zániku mandátu starostu obce vymedzuje zákon komplexne v inom navrhovanom ustanovení (§ 13a), a preto sa z platného § 25 táto problematika vypúšťa.

K bodu 75:
Ustanovenie § 25 ods. 3 sa vypúšťa v súvislosti s odôvodnením súdov, že nie je v ich možnostiach v konaní zisťovať, či ide o poslanca obecného zastupiteľstva. 

K bodom 76, 77 a 78:
Navrhovaná úprava súvisí s potrebou spresniť text, správne prečíslovať odkazy v texte zákona; zmena týkajúca sa § 25 odsek 7 a 8 súvisí s doplnením § 13 o odsek 9.

K bodom 79 a 80:
Novou úpravou § 27 ods. 1 zákona sa rieši doteraz platným znením zákona neupravená otázka nečinnosti obce v správnom konaní. V § 27 sa odsek 1 upravuje tak, aby sa vzťahoval len na správne konanie vedené v rámci výkonu prenesenej štátnej správy a aby bolo možné riešiť nečinnosť starostu aplikáciou § 50 správneho poriadku. Od správneho konania vo veciach patriacich do prenesenej štátnej správy treba rozlíšiť správne konanie vedené starostom vo veci patriacej do výkonu samosprávy.
Uvedené rozlíšenie je potrebné z dôvodu, že v rámci samostatnej pôsobnosti obce nemôže ísť medzi okresným úradom a obcou a vzťah nadriadenosti a podriadenosti, a preto sa v týchto veciach zakotvuje pôsobnosť nezávislého súdu ako odvolacieho orgánu. Taktiež sa zakotvuje do jeho pôsobnosti rozhodnúť o povinnosti starostu pri jeho nečinnosti v správnom konaní. 
V rámci samostatnej pôsobnosti nemožno riešiť nečinnosť starostu aplikáciou § 50 správneho poriadku platného pre postup pri prenesenom výkone štátnej správy. Preto sa výslovne zakotvuje oprávnenie účastníka konania obrátiť sa pri nečinnosti starostu v správnom konaní v rámci výkonu samosprávy na súd a určuje sa subjektívna a objektívna lehota pre tento úkon. Z praktických dôvodov sa zakotvuje ako miestne príslušný okresný súd.

K bodu 81:
Vypustenie ustanovenia bodu 1 súvisí s prijatím nového zákona o prokuratúre. 

K bodu 82:
Úprava § 27 ods. 3 bod 2 reaguje na dve formy aktov prokurátora (protest a upozornenie) a súčasne aj na potrebu rozlíšiť príslušnosť na ďalšie konanie o nich podľa toho, či ide o výkon prenesenej štátnej správy, alebo o výkon samosprávy. Pri výkone samosprávy sa nemožno vzhľadom na samostatnú pôsobnosť obce v týchto veciach obracať na orgány štátnej správy. Jediným orgánom príslušným na rozhodnutie o zákonnosti aktu či postupu obce vo veciach samosprávy môže byť len nezávislý súd. Ustanovením sa rozširuje pôsobnosť súdu aj na preskúmanie zákonnosti postupu obce, a to jednak pri výkone samosprávy, ako aj pri výkone prenesenej štátnej správy, čo zatiaľ platný právny stav neupravuje. Treba považovať za odôvodnené, že ak možno súdu podať žalobu na zákonnosť aktu obce, mala by sa takáto možnosť vzťahovať aj na postup obce, pretože aj ten podlieha podľa platného zákona o prokuratúre preskúmavaniu zákonnosti.

K bodu 83:
V súvislosti s vypustením problematiky označovania ulíc a iných verejných priestranstiev zo zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 221/1996 Z.z., je potrebné presunúť aj splnomocňovacie ustanovenie na vydanie vykonávacej vyhlášky.

K bodu 84:
V odseku 1 sa nadväzuje na povinnosť obce zakotvenú v § 1 ods. 5 predložiť obecné symboly Ministerstvu vnútra Slovenskej republiky na ich zápis do heraldického registra.
Odsek 2 nadväzuje na § 13 ods. 7 a rieši neprerokované skutky a konania nezačaté pred účinnosťou navrhovanej novely.
Odsek 3 nadväzuje na povinnosť zakotvenú v § 21 ods. 5, podľa ktorého obec zasiela rovnopis uzatvorenej dohody alebo dokladu o členstve v medzinárodnom združení krajskému úradu.
Prechodné ustanovenie v odseku 4 je zaradené do návrhu vzhľadom na potrebu jednoznačného vymedzenia postavenia niektorých doterajších miest v súvislosti s návrhom zákonných predpokladov pre vyhlásenie obce za mesto, ktoré tieto mestá nespĺňajú.
Z rovnakého dôvodu sa zakotvuje v odseku 5 postavenie existujúcich združení obcí.

K čl. II
Novelizácia zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 253/1994 Z.z. o  právnom postavení a platových pomeroch starostov obcí a primátorov miest v znení neskorších predpisov  nadväzuje na úpravu § 13a zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení. 

K čl. III
Vzhľadom na to, že viaceré ustanovenia zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 221/1996 Z.z. o územnom a správnom usporiadaní v znení zákona č. 389/1999 Z.z. sa presúvajú do textu zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení, je potrebné ich vypustiť.

K čl. IV
Zo zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 222/1996 Z.z. o organizácii miestnej štátnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov sa vypúšťa ustanovenie § 2 ods. 3 o povinnosti obce zabezpečiť štátnemu úradu kancelárske priestory, pretože túto povinnosť predložená novela modifikuje na poskytnutie súčinnosti obce pri ich zabezpečovaní.
Novela nadväzuje na úpravy v § 27 zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov. Pôsobnosť okresného úradu ako odvolacieho orgánu v správnom konaní, v ktorom obec rozhoduje v prvom stupni vo veciach územnej samosprávy, t.j. vo veciach patriacich do jej samostatnej pôsobnosti, je v rozpore s ústavným princípom obce ako samostatného územného samosprávneho celku, ktorý zakotvuje čl. 64a Ústavy Slovenskej republiky. Preto je potrebné ustanoviť pôsobnosť okresného úradu ako odvolacieho orgánu len v správnom konaní vedenom obcou v rámci výkonu prenesenej štátnej správy.

K čl. V
Vzhľadom na značný počet zmien, ku ktorým došlo doterajšími novelami zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb., a to aj od vyhlásenia úplného znenia (č. 481/1992 Zb.), ako aj k značnému rozsahu zmien navrhovaných v tejto novele, je kvôli prehľadnosti žiaduce opäť vyhlásiť jeho úplné znenie.

K čl. VI
Účinnosť zákona sa navrhuje vzhľadom na dĺžku legislatívneho procesu a potrebnú legisvakanciu.

V Bratislave 20. júna 2001

Mikuláš Dzurinda, v.r.
predseda vlády

Ivan Šimko, v.r.
minister vnútra