PREDKLADACIA SPRÁVA
 k návrhu na prístup k Dohovoru o patentovom práve na splnenie uznesenia vlády Slovenskej republiky 
č. 866/2000 z 25. októbra 2000

Dohovor o patentovom práve bol podpísaný na diplomatickej konferencii, ktorá sa konala 2. júna 2000 v Ženeve. K tomuto dátumu Dohovor podpísalo 43 štátov: Alžírsko, Belgicko, Brazília, Burundi, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Estónska republika, Gambijská republika, Ghanská republika, Grécka republika, Haitská republika Chorvátska republika, Izraelský štát, Kenská republika, Kirgizská republika, Kórejská ľudovodemokratická republika, Kuba, Libanonská republika, Libérijská republika, Lotyšská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Madagaskarská republika, Maďarská republika, Malawijská republika, Moldavská republika, Nigérijská federatívna republika, Poľská republika, Portugalská republika, Rakúsko, Rumunsko, Slovinská republika, Španielske kráľovstvo, Spojené štáty americké, Sudánska republika, Sv. Tomáš, Švajčiarska konfederácia, Svazijské kráľovstvo, Talianska republika, Togská republika, Turecká republika, Ugandská republika, Veľká Británia a Zambijská republika.

Cieľom Dohovoru je zjednodušiť a harmonizovať administratívne činnosti v  národných a regionálnych úradoch priemyselného vlastníctva a tak prispieť k lepšiemu využívaniu systémov ochrany priemyselného vlastníctva a stimulácii vynálezcovskej činnosti.

Dohovor poskytuje nasledovné výhody:

•	zjednodušenie podmienok na získanie dátumu podania prihlášky vynálezu;
•	harmonizácia podmienok národných úradov, členov Dohovoru, na formu a obsah prihlášky;
•	možnosť majiteľa a prihlasovateľa patentu vykonať určité administratívne úkony bez patentového zástupcu;
•	zjednodušenie procedúr pri prevode vlastníctva;
•	možnosť za určitých podmienok rozšíriť prioritu;
•	dostupnosť mechanizmov, ktoré umožnia predísť strate práv z dôvodu nesplnenia časových lehôt;
•	základné princípy používania elektronického podania prihlášky.
 
Aktivity Slovenskej republiky k prístupu k Dohovoru o patentovom práve vyplývajú:
 
•	z podpísania plnenia Európskej dohody o pridružení, kde sa Slovenská republika v čl. 67 ods. 1 zaviazala, že "… dosiahne úroveň ochrany priemyselného vlastníctva podobnú úrovni existujúcej v Spoločenstve, vrátane porovnateľných prostriedkov na presadzovanie takých práv";
•	zo skutočnosti, že Slovenská republika je členskou krajinou Zmluvy o patentovej spolupráci (ďalej len „PCT”), ktorá je úzko prepojená na Dohovor o patentovom práve;
•	z pripravovaného prístupu Slovenskej republiky k Európskemu patentovému dohovoru od 1. júla 2002, ktorého ustanovenia sú plne harmonizované s Dohovorom o patentovom práve.

WIPO reaguje na požiadavky harmonizácie práva v členských štátoch EÚ. Medzinárodné snahy o harmonizáciu patentového práva boli iniciované v roku 1985 a v júni v roku 2000 vyústili do diplomatickej konferencie na prijatie Dohovoru o patentovom práve.

Dohovor o patentovom práve umožní prihlasovateľom vynálezov ľahšie získať patentovú ochranu a výkon práv k patentu na území jednotlivých zmluvných štátov a prinesie im úspory práce, času a finančných nákladov. Tým sa tiež zjednoduší a urýchli proces konania o prihláškach vynálezov a činnosť patentových úradov. Dohovor zaväzuje zmluvné štáty dodržiavať ustanovenia Parížskeho dohovoru a zároveň PCT. V rámci tohto záväzku PCT určuje jednotné požiadavky konvenčného postupu vo vzťahu k medzinárodným patentovým prihláškam počas medzinárodnej fázy. Dohovor zjednodušuje a harmonizuje požiadavky formálneho postupu vo vzťahu k národným a regionálnym prihláškam a patentom.
V súlade so všeobecným rozvojom elektronizácie, Dohovor počíta s postupným zavádzaním elektronického podávania prihlášok vynálezov a ostatných podaní v patentových úradoch jednotlivých zmluvných štátov. Nezaväzuje však zmluvné strany zavádzať a prijímať elektronické podania a toto rozhodnutie prenecháva na vôli zmluvných štátov. Zároveň Dohovor nezaväzuje zmluvné štáty, aby vylúčili možnosť podať prihlášku vynálezu v tradičnej papierovej forme. Dohovor ďalej stanovuje, že po  2. júne 2005 sú zmluvné strany oprávnené požadovať iba elektronické podanie, vrátane prihlášky. I po tomto dátume sú však povinné, na účely priznania dátumu podania prihlášky, akceptovať podanie v papierovej forme. Cieľom je uľahčiť implementáciu elektronického podávania prihlášok a nevylúčiť žiadneho užívateľa, ktorý nie je pripravený na elektronické podávanie prihlášok, z výhod patentového systému.
	Zmluvnou stranou Dohovoru sa môžu stať aj príslušné medzivládne organizácie, najmä Európska patentová organizácia a Európske spoločenstvá. 

Prístup Slovenskej republiky k Dohovoru je v súlade s Národným programom pre prijatie Acquis communautaire 2000. Uznesením vlády Slovenskej republiky č. 441 z 23. mája 2001 bol schválený návrh zákona o patentoch, dodatkových ochranných osvedčeniach a o zmene a doplnení niektorých zákonov (patentový zákon); patentový zákon je predložený predsedovi Národnej rady Slovenskej republiky na prerokovanie a schválenie.

Z prístupu k Dohovoru pre Slovenskú republiku nevyplývajú žiadne finančné povinnosti.
	
Podľa článku 86 písm. d) Ústavy Slovenskej republiky je Dohovor o patentovom práve medzinárodnou zmluvou podľa článku 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky a teda bude mať nižšie postavenie ako ústava alebo ústavné zákony a vyššie postavenie ako zákony. Podľa čl. 7 ods. 4 Ústavy Slovenskej republiky Dohovor o patentovom práve je prezidentskou zmluvou, ktorá podlieha prerokovaniu a súhlasu Národnej rady Slovenskej republiky.

 	Listiny o prístupe sa uložia u generálneho riaditeľa Svetovej organizácie duševného vlastníctva v Ženeve, ktorý je depozitárom Dohovoru. Prístup Slovenskej republiky k Dohovoru nadobudne platnosť podľa článku 21 a článku 26 Dohovoru 3 mesiace po uložení listín o prístupe. Uloženie listín o prístupe Slovenskej republiky bude vykonané v období od 1. do 31. decembra 2001.