Príloha 1

Analýza situácie v oblasti násilia, páchaného na ženách
(Podkladový materiál pre vypracovanie Národného akčného plánu pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách)

Obsah
1. Štatistické a výskumné údaje
2. Kľúčové oblasti riešenia problematiky násilia páchaného na ženách

1. Štatistické a výskumné údaje
Podľa štatistík MV SR väčšina trestných činov násilia na jednotlivcovi je páchaných na ženách (za posledné roky ženy tvorili viac ako 70 % obetí, v roku 2003 to bolo 71,1 %). U trestných činoch týrania blízkej a zverenej osoby tvorili ženy 73,9 % obetí, medzi rokmi 2002 a 2003 bol zaznamenaný sedemnásobný nárast týchto trestných činov. U mravnostnej kriminality (znásilnenie, pohlavné zneužívanie, kupliarstvo a obchodovanie s ľuďmi) bola tiež potvrdená vzrastajúca tendencia,  ako obete výrazne prevládajú ženy - 97,4 %.  U trestných činov znásilnenia a obchodovania s ľudskými bytosťami boli ženy obeťami v 100 % prípadov. Z trestných činov pohlavného zneužitia v závislosti bolo 92,2 % obetí ženského pohlavia a obeťami trestných činov ostatného zneužitia v závislosti boli v  85,3 % dievčatá. (Zdroj: Správa o bezpečnostnej situácii v SR za rok 2003, MV SR).  
O charaktere a rozsahu trestnej činnosti v Slovenskej republike, ako aj o podiele domáceho a verejného násilia voči osobám, resp. ďalších trestných činov ohrozujúcich ich slobodu a ľudskú dôstojnosť hovoria nasledovné tabuľky:

Tab. 1

Ženy bez rozdielu veku – domáce násilie

druh  tč	
domáCe násilie 1995
	
domáce
násilie 1996	
domáce násilie 1997	
domáce
násilie 1998	
domáce násilie 1999	
domáce
násilie 2000	
domáce
násilie 2001	domáce
násilie 2002	
Vražda	26	26	25	25	32	24	23	29	
Lúpež	52	50	51	50	63	51	48	61	
Ublíženie	646	647	653	773	632	603	570	630	
Násilie proti jednotlivcovi	1040	1407	1807	2260	2670	2679	3011	2708	
Vydieranie	46	56	51	72	91	109	122	111	
Týranie zverenej osoby	9	8	2	10	6	14	16	53	
Pohlavné zneužívanie	198	200	180	132	154	159	157	125	
Ostatné mravnostné TČ	285	281	269	204	235	211	234	198	
Ostatné násilné TČ	55	47	67	75	61	74	85	76	
Spolu TČ	2357	2722	3105	3601	3944	3924	4266	3991	
Zdroj: MV SR

Komentár k tabuľke
Z údajov v tejto tabuľke možno vidieť, že výskyt niektorých trestných činov (vraždy, lúpeže, ublíženia na zdraví, ostatné násilné trestné činy,…) má oscilujúci charakter, ktorý je spôsobený náhodnosťou niektorých sociálnych javov (interpersonálne vzťahy, existencia viktímnej situácie, individuálne psychické rozpoloženie poškodeného i obete,…). Vo všeobecnosti však, aj napriek miernemu poklesu násilných trestných činov v roku 2002 je trend domáceho násilia na ženách postupne rastúci. Možno predpokladať, že značná časť týchto konaní je medzi osobami v príbuzenskom vzťahu, pričom je ovplyvňovaná zhoršujúcou sa sociálnou situáciou značnej časti obyvateľstva, rastúcou alkoholovou, drogovou a hráčskou závislosťou predovšetkým mužskej populácie. 

Tab.2

Muži bez rozdielu veku - domáce násilie

druh  tč	
domáce násilie 1995
	
domáce
násilie 1996	
domáce násilie 1997	
domáce
násilie 1998	
domáce násilie 1999	
domáce
násilie 2000	
domáce
násilie 2001	domÁce
násilie 2002	
Vražda	33	29	26	21	22	35	29	33	
Lúpež	71	54	47	61	64	60	57	72	
Ublíženie	463	454	416	413	373	377	355	393	
Násilie proti jednotlivcovi	310	407	477	587	729	708	795	688	
Vydieranie	52	42	44	50	85	66	64	47	
Týranie zverenej osoby	8	10	12	6	10	9	18	21	
Pohlavné zneužívanie	22	13	20	25	20	24	41	18	
Ostatné mravnostné TČ	22	13	20	25	20	24	42	22	
Ostatné násilné TČ	32	23	32	33	31	40	40	34	
Spolu TČ	1013	1045	1094	1221	1354	1343	1441	1328	
Zdroj: MV SR

Komentár k tabuľke
Domáce násilie na mužoch je páchané dvomi kategóriami páchateľov. Prvou sú vlastní rodinní príslušníci (najmä dospelé deti vo vzťahu k prestárlym rodičom, predovšetkým v dôchodcovskom veku. Hlavným motívom ich konania sú peniaze, alebo snaha rodičov nejakým spôsobom zasahovať do osobného života svojho dospelého dieťaťa. Násilie páchané touto kategóriou páchateľov výrazne početne dominuje pred druhou skupinou, t.j. cudzími osobami, ktoré sa dopustia domáceho násilia na mužoch. V časti prípadov dôjde k takýmto konaniam počas návštev známych, kde rolu akcelerátora konfliktu hrá predovšetkým alkohol. 

Tab. 3

Dievčatá – domáce násilie (0 – 15 rokov)

druh tč	
domáce násilie 1995
	
domáce
násilie 1996	
domáce násilie 1997	
domáce
násilie 1998	
domáce násilie 1999	
domáce
násilie 2000	
domáce
násilie 2001	domáce
násilie 2002	
Vražda	0	3	2	2	0	2	2	3	
Lúpež	1	1	0	2	0	0	0	0	
Ublíženie	13	6	7	14	5	6	9	9	
Násilie proti jednotlivcovi	7	9	5	11	12	10	11	10	
Vydieranie	8	1	3	0	0	1	5	2	
Týranie zverenej osoby	9	8	1	10	4	10	9	20	
Pohlavné zneužívanie	185	197	175	147	147	149	195	129	
Ostatné mravnostné TČ	197	206	180	155	155	159	206	138	
Ostatné násilné TČ	6	0	7	1	2	4	1	6	
Spolu TČ	426	431	380	342	325	341	438	317	
Zdroj: MV SR

Komentár k tabuľke
K domácemu násiliu na maloletých dievčatách dochádza v drvivej väčšine zo strany blízkych príbuzných, predovšetkým otcov, nevlastných otcov, druhov ich matiek a starších vlastných resp. nevlastných súrodencov. Z časti prípadov ide o osoby blízke rodinnému kruhu, napríklad známych, susedov alebo príbuzných. Výrazný podiel na celkovom objeme evidovaných trestných činov domáceho násilia na maloletých dievčatách majú mravnostné trestné činy, predovšetkým pohlavné zneužívanie v závislosti. Napriek tomu, že v niektorých prípadoch nejde o priame násilie, páchateľ zneužíva svoj sociálny status v rodine a zneužíva ekonomickú, psychickú alebo inú závislosť dievčaťa na sebe. 

Tab. 4

Vzťahové väzby medzi páchateľom a obeťou vo vybraných druhoch násilia 
za rok 2002 v Slovenskej republike

Druh TČ	muži v byte	ženy 
v byte	muži na verejnosti	
ženy na verejnosti
	manžel/
manžel ka	
druh/
družka	rodič	dieťa	brat sestra	starý rodič	
bez vzťahu	
Násilné trestné činy	1289	3668	5317	2288	2426	708	479	1267	586	4	7418	
Vraždy 	33	29	39	20	11	9	11	6	3	0	67	
motivované osobnými vzťahmi     	23	18	10	8	10	9	6	6	3	0	24	
Opustenie dieťaťa, únos     	1	1	4	3	1	0	2	0	0	0	3	
Lúpežné prepad. osôb     	72	61	892	288	2	2	1	16	1	0	971	
Úmyselné ublíženie
na zdraví     	393	630	892	358	404	107	69	136	1	6	2623	
Branie rukojemníka     	0	1	2	0	0	0	0	0	0	0	2	
Násilie proti jednotlivcovi     	688	2708	700	1110	1829	530	312	993	423	2	1212	
Vydieranie     	47	111	707	204	54	11	11	45	7	0	870	
Vymáhanie, hrubý nátlak	1	1	29	4	0	0	0	0	0	0	29	
Týranie blízkej a zverenej osoby 	18	48	9	26	28	3	48	7	0	0	9	
Obmedz. a porušovanie osobnej slobody 	21	72	14	63	39	16	10	16	11	0	105	
Ostatné 
násilné  TČ     	0	1	0	4	0	0	0	0	0	1	11	
Mravnostné TČ	22	198	53	415	22	5	37	2	14	0	590	
Znásilnenie     	0	61	0	109	16	5	6	1	4	0	316	
Sex. zneuž. závislosti     	6	31	4	19	1	0	25	1	1	0	23	
Sex. zneuž. ostatných 	12	94	36	240	0	0	4	0	6	0	346	
Sexuálne násilie 	3	11	11	37	5	0	0	0	1	0	47	
Ohroz. pohla. chorobou 	1	1	0	0	0	0	0	0	0	0	3	
Kupliarstvo     	0	0	0	0	0	0	0	0	0	0	16	
Ohrozovanie mrav. výchovy	0	0	0	0	0	0	0	0	0	0	0	
Nezákonné zamestnáva
nie detí	0	0	0	0	0	0	0	0	0	0	0	
Obchodova
nie s ľuďmi  a deťmi	0	0	0	10	0	0	0	0	0	0	17	

Zdroj: MV SR

Ďalšie dôležité údaje o  násilí na ženách podávajú výskumy. Prvým     reprezentatívnym výskumom v tejto oblasti na Slovensku bol výskum: Bodnárová, B.- Filadelfiová, J.: Domáce násilie a násilie páchané na ženách v SR, SŠPR, 2003.) Výskum sa uskutočnil na reprezentatívnej vzorke (v prvej časti dospelá populácia, v druhej časti ženy nad 18 rokov) prostredníctvom štandardizovaných dotazníkov, údaje sa zbierali metódou face-to-face rozhovorov. Z výsledkov výskumu uvádzame:
Násilie páchané na ženách patrí v SR k tým javom, o ktorých je nedostatok informácií. Pravidelne sa vykazujú iba kriminálne štatistiky, ktoré však zachytávajú len ohlásené a zistené trestné činy násilia. V súlade s rastúcim trendom vývoja celkovej kriminality v SR od začiatku 90. rokov sa zvyšuje aj počet žien poškodených násilnými trestnými činmi. Počet žien poškodených násilnou kriminalitou vzrástol oproti stavu zo začiatku 90. rokov viac ako dvojnásobne. Najčastejšie sa ženy SR stávajú obeťou trestných činov „násilia voči jednotlivcovi“ (za posledné roky viac ako 3 000 žien). U tohto trestného činu sa prejavil aj najvýraznejší nárast – počet žien poškodených týmto trestným činom vzrástol 10-násobne. Častý je i trestný čin ublíženie na zdraví: ročne je ohlásených okolo 1 000 týchto trestných činov, pri ktorých je obeťou žena. Dynamický nárast sa v prípade žien prejavil aj za trestný čin pohlavného zneužívania, vydierania a lúpeže. Zo všetkých násilných trestných činov voči ženám je viac ako 3/4 spáchaných v domácnosti. 
Na rozdiel od účasti žien v trestnej činnosti v úlohe obetí, ktorá je vysoká najmä za násilné skutky vykonané v domácnosti, ženy ako páchateľky trestných činov majú mnohonásobne menší podiel. Z celkového počtu páchateľov tvoria menej ako 8 %, medzi odsúdenými je to okolo 7 % a v rámci odsúdených v ústavoch nápravnej výchovy sa podiel žien pohybuje na úrovni nižšej ako 4 %. 
Podľa materiálu Generálnej prokuratúry „Zhodnotenie využívania prostriedkov trestného práva proti domácemu násiliu voči ženám a deťom“ (IV spr 1032/02) sa tiež prejavila stúpajúca tendencia. Na základe údajov z tohto zhodnotenia vyplýva:
V roku 2001 bolo začatých 1 614 skutkov domáceho násilia páchaného na ženách, čo je o 5,6 % viac ako v roku 2000 a o 14,3 % viac ako v roku 1999. (Pre porovnanie: v roku 2001 bolo trestne stíhaných 170 skutkov domáceho násilia páchaného na deťoch a táto úroveň je za posledné roky približne rovnaká.) Väčšinu trestne stíhaných skutkov domáceho násilia páchaného na ženách v SR tvoria trestné činy násilia proti jednotlivcovi (74,9 %) a ublíženie na zdraví (15,4 %). Okrem týchto najčastejších trestných činoch sa medzi skutkami domáceho násilia páchaného na ženách objavuje: vydieranie (2,4 %), obmedzovanie osobnej slobody (2 %), ublíženie na zdraví (1,3 %) a vražda (0,9 % zo všetkých trestne stíhaných skutkov domáceho násilia páchaného na ženách). 
Absolútnu väčšinu obetí predstavujú partnerky páchateľa násilia (súčasné alebo bývalé manželky a družky), objavilo sa však aj niekoľko prípadov sexuálneho násilia voči iným ženám v rodine (matky, staré matky, sestry, dcéry ) Z analýzy trestne stíhaných prípadov vyplynulo, že domáce násilie páchané na ženách má podobu tak fyzického a sexuálneho násilia, ako aj psychického (duševného) násilia. Najčastejšou formou domáceho násilia páchaného na ženách v SR sú opakované verbálne útoky a fyzické napadnutia s následkom ujmy na zdraví. Celkové spektrum násilných skutkov je veľmi široké: od drobných zranení až po smrteľné zranenia. Niekedy sa vyskytnú obzvlášť brutálne skutky násilia (ako napr. viacnásobné bodnutie nožom do brucha tehotnej ženy). V roku 2001 bolo trestne stíhaných 14 trestných činov vraždy, ktorých obeťou sa v rámci domáceho násilia stali ženy (v roku 2000 sa stíhalo 10 takýchto činov a v roku 1999 ich bolo 16). Okrem zdravotných dôsledkov na zdraví žien násilie páchané v domácnosti má často za následok psychické a psychiatrické problémy u obetí. 
Z analýzy stíhaných skutkov domáceho násilia na ženách vyplynulo, že neboli iba nejakým ojedinelým excesom, ale trestnému činu väčšinou predchádzalo opakované, dlhší čas trvajúce násilie zo strany páchateľa. Poškodené ženy však násilného partnera najprv tolerovali a nepodali na neho trestné oznámenie – z pocitu hanby, z obáv pred narušením integrity rodiny alebo zo strachu pred ďalším násilím. Trestné oznámenie podali až vtedy, keď sa násilie stupňovalo: rástla frekvencia a intenzita útokov alebo keď došlo k vážnemu poškodeniu na zdraví. Nezriedka páchateľ pod hrozbou násilia núti ženu, aby návrh na trestné stíhanie stiahla. Ukázalo sa tiež, že v niektorých prípadoch sa páchatelia dopúšťajú domáceho násilia i napriek tomu, že už boli za podobné správanie postihnutí v priestupkovom alebo trestnom konaní. 
Napriek závažnosti takýchto trestných činov je väzobne riešených iba 5 % trestných vecí domáceho násilia páchaného na ženách (u násilia páchaného na deťoch je to 22 %). V absolútnej väčšine prípadov bol obžalovaný uznaný vinným, len asi 0,8 % je oslobodených spod obžaloby. Dôvody väzby upravuje Trestný poriadok a o väzbe rozhoduje vždy nezávislý sudca na základe návrhu prokurátora. 
K špecifikám trestnej činnosti domáceho násilia páchaného na ženách patrí, že obeť je často jediným priamym svedkom inkriminovaného skutku. Dokazovanie je preto zamerané predovšetkým na podrobný výsluch obete, čo ženu (i deti) ďalej traumatizuje. Je potrebné i vykonanie ďalších nepriamych dôkazov, využíva sa znalecké dokazovanie a znalecké vyšetrenie duševného stavu obvineného. 
Prípady, ktoré sú trestne stíhané, nevyjadrujú všetky oznámené trestné činy tohto typu. Dvojnásobný počet prípadov tvorili tie prípady, ktoré boli odložené pred začatím trestného stíhania alebo počas neho (žena nedala súhlas na trestné stíhanie partnera). V roku 2001 bolo odložených 3 305 vecí domáceho násilia páchaného na ženách, v roku 2000 to bolo 2 813 vecí a v roku 1999 podobný počet - 2 817 vecí). Po právnej úprave platnej od roku 2002 nie je na trestné stíhanie potrebný súhlas poškodenej.
Ukázalo sa tiež, že napriek závažnosti skutkov domáceho násilia páchaného na ženách prevažujú z hľadiska trestného postihu páchateľov tresty odňatia slobody s podmienečným odkladom, t. j. tresty výchovného, nie represívneho charakteru. V roku 2001 skončilo s podmienečným odkladom až 65 % z celkového počtu vecí skončených právoplatným rozsudkom, nepodmienečný trest bol u 25 % vecí. (U skutkov domáceho násilia páchaného na deťoch  skončilo v roku 2001 55 % s podmienečným trestom a 40 % s nepodmienečným trestom, nepodmienečný trest sa pri deťoch vymeriava častejšie ako pri násilí na ženách).
Všetky tieto údaje o trestne stíhaných a oznámených skutkoch domáceho násilia páchaného na ženách zďaleka nevystihujú skutočný počet spáchaných skutkov domáceho násilia. S charakterom trestnej činnosti páchanej v súkromí rodiny súvisí jej vysoká latentnosť. Obete násilia v mnohých prípadoch neoznámia konanie páchateľa. Preto zostáva v prevažnej miere skrytým problémom, nakoľko výskumy latencie trestnej činnosti sa u nás nerobia.
V roku 2002 sa po prvý raz v SR realizoval reprezentatívny výskum domáceho násilia a násilia páchaného na ženách (MSŠR). Údaje ukazujú, že násilie sa v živote našej spoločnosti vyskytuje oveľa častejšie ako zachytávajú kriminálne štatistiky.
Domáce násilie v SR postihuje oveľa častejšie ženy. Potvrdili to tak priame (osobný zážitok), ako aj nepriame (poznajú vo svojom okolí) skúsenosti obyvateľov SR. Pri jednotlivých druhoch násilia je toto niekoľkonásobne častejšie smerované k ženám ako k mužom (3 -7 krát častejšie). Aj podľa všeobecného názoru obyvateľov SR je častejšie obeťou násilia v domácnosti žena a páchateľom takéhoto násilia muž. Myslí si to viac ako 80 % obyvateľov SR. 
Podľa názoru obyvateľov SR je slovenská spoločnosť k jednotlivým prejavom násilia prevažne tolerantná alebo ľahostajná. Najtolerantnejšia je k fyzickému násiliu v partnerskom vzťahu, ekonomickému násiliu na starších ľuďoch a šikanovaniu na pracovisku. V očiach verejnosti sa na Slovensku najcitlivejšie vníma násilie v rodičovskom vzťahu (voči deťom). 
Týranie a bitie ženy považuje v SR za vážny problém vyše 87 % obyvateľov SR. 45,9 % ho pokladá za veľmi závažný a 41,2 % za dosť závažný problém. Až 20 % populácie SR si myslí, že ak je násilie páchané doma, je vecou iba rodiny samotnej a nikto zvonku by do toho nemal vstupovať. Oproti tomu si 80 % obyvateľov myslí, že spoločnosť má podniknúť kroky v záujme riešenia násilia. Opatrenia na potieranie násilia majú medzi obyvateľmi pomerne širokú podporu, podpora je silnejšia zo strany žien. 
Analýza postojov populácie SR k násiliu a špeciálne k násiliu páchanému na ženách v súkromnej či verejnej sfére preukázala prežívanie tolerantného postoja k násiliu u značnej časti populácie. V mnohých prípadoch sú postoje poznačené mýtmi a stereotypmi, najmä o postavení mužov a žien v spoločnosti. Pri potieraní násilia páchaného na ženách bude preto potrebné venovať značnú pozornosť prevencii. 
Čo sa týka násilia páchaného na ženách intímnym partnerom, ukázalo sa, že skúsenosti žien SR sú značné. Z celkových údajov o fyzickej agresii voči ženám v rámci intímneho vzťahu vyplýva, že 24 % zo všetkých dospelých žien SR vo veku 18 - 65 rokov, ktoré mali v čase výskumu partnera, zažilo aspoň raz od svojho súčasného partnera prinajmenšom jeden zo sledovaných skutkov. 19,9 % žien zažilo niektorú zo situácií opakovane. Výpovede za bývalého partnera vykázali ešte vyššie hodnoty: aspoň raz zažilo od svojho bývalého partnera niektorý zo spôsobov fyzickej agresie až 48 % relevantných žien (ktoré mali v minulosti partnera), opakovane sa vyskytli u 42,9 % žien. 
Z dospelých žien SR, ktoré mali v čase výskumu partnera, 16,1 % uviedlo, že zo strany svojho súčasného partnera zažili aspoň raz niektorý zo sledovaných skutkov sexuálneho násilia. 12,5 % žien uviedlo opakovaný výskyt takéhoto správania od svojho súčasného partnera. V prípade bývalého partnera bola uvádzaná frekvencia dvojnásobne vyššia. Podiel žien, ktoré niektorý zo sledovaných násilných spôsobov sexuálneho správania zažili od bývalého partnera aspoň raz, vzrástol na 34,8 % a podiel žien s opakovaným výskytom sexuálneho násilia od bývalého partnera na 27,8 % žien, ktoré mali v minulosti partnera. 
Je zrejmé, že dotazníkovým šetrením sa sexuálne násilie veľmi ťažko zachytáva a nepodarilo sa pravdepodobne zachytiť jeho skutočný výskyt v realite. No miera uvedených znásilnení reprezentovaná 10 % žien spomedzi tých, ktoré odpovedali za bývalého partnera, a 3,5 % spomedzi žien odpovedajúcich za súčasného partnera, je napriek tomu dosť vysoká. Skutky využívajúce donútenie proti prirodzenej sexualite partnerky sú za bývalého partnera niekoľkonásobne častejšie (dvojnásobne v prípade vymáhania sexu a trojnásobne v prípade znásilnenia). Je zrejmé, že sexuálne násilie páchané na ženách v intímnom vzťahu nie je na Slovensku zriedkavou záležitosťou. Ani pri tejto forme násilia sa SR nelíši od ostatného sveta, kde sa podľa štúdie WHO proporcia žien, ktoré zažili pokus o alebo dokonanie vynúteného sexu od intímneho partnera pohybuje od 8 % do 46 % zo žien, ktoré niekedy mali intímny vzťah (aj v rozvinutých krajinách).
Sledovanie úrovne výskytu za jednotlivé násilné skutky ukázalo, že pomerne malý rozdiel medzi celkovým a opakovaným výskytom napovedá o tom, že násilné skutky v partnerskom vzťahu majú tendenciu opakovať sa. Väčšina obetí zažíva alebo zažívala skutky násilia počas dlhšieho časového obdobia.
Skutky fyzickej agresie a sexuálneho násilia však nie sú jedinými druhmi násilného správania, ktoré sa vyskytujú v rámci vzťahu medzi partnermi. Negatívne prejavy správania partnera voči žene môžu nadobúdať množstvo podôb. Slovenský trestný zákon pozná od právnej úpravy, ktorá vstúpila do platnosti v roku 2002, pojem "týranie" a "fyzické a psychické utrpenie" aj vo vzťahu k "blízkej" osobe, teda medzi manželmi, bývalými manželmi, súčasným alebo bývalým druhom a družkou a osobami, ktoré žijú/žili v spoločnej domácnosti. Vymedzuje množstvo skutkov, ktoré môžu k takejto kvalifikácii viesť. Okrem aktov fyzickej agresie možno medzi nimi nájsť aj skutky psychického, ekonomického i sociálneho násilia. 
Zo žien, ktoré mali v čase výskumu partnera, až 46,5 % malo skúsenosť aspoň s ojedinelým výskytom niektorého zo sledovaných spôsobov psychického poškodzovania od súčasného partnera. U 39,5 % týchto žien sa niektorý zo skutkov vyskytol opakovane. Skúsenosť žien s bývalými partnermi je opäť výrazne horšia. Aspoň raz zažilo aspoň jeden z týchto skutkov až 69,3 % žien, opakovane sa niektorý z nich objavil u 60,4 % žien s bývalým partnerom. Najčastejšie sa v partnerských vzťahoch žien SR objavuje neslušné či nedôstojné správanie partnera a vulgárne nadávky. Od súčasného partnera ich niekedy zažila 1/3 žien, od bývalého partnera až 2/3 žien. Frekventovaná je však aj neustála kritika ženy, ponižovanie a rôzne zákazy a príkazy. Viac ako 20 % žien ich zažilo od súčasného partnera a vyše 40 % od bývalého partnera. 
Postoje slovenskej verejnosti k ekonomickému zneužívaniu ženy v rámci partnerského vzťahu nie sú také jednoznačné, ako v prípade fyzického alebo sexuálneho násilia. Pomerne veľká časť populácie SR takéto správanie nepovažuje za násilné a takýto názor zastávajú výrazne viac muži než ženy. Legislatívnou úpravou trestného zákona z roku 2002 sa pri týraní blízkej osoby zaviedli aj skutky ekonomickej povahy, napr. obmedzovanie prístupu k majetku, odopieranie ošatenia, hygieny a podobne (§ 215). 
Aspoň ojedinelý výskyt niektorého zo sledovaných skutkov ekonomického zneužívania od svojho súčasného partnera uviedlo 29,6 % žien, opakovane sa objavilo u 24,5 %. Hodnoty za bývalého partnera sú aj u tohto druhu násilia vyššie: 47,7 % žien s bývalým partnerom zažilo takéto správanie aspoň raz a 44 % opakovane. S obmedzovaním financií a neprispievaním na domácnosť má určitú skúsenosť každá piata žena, ktorá mala v čase výskumu partnera, a každá tretia žena takéto správanie zažila od bývalého partnera. Silnejšie skutky ekonomického násilia sa vyskytovali v menšej miere, avšak aj s nimi má priamu skúsenosť pomerne veľká skupina žien SR. S ničením a rozpredávaním vecí z bytu sa niekedy v živote stretlo vyše 20 % žien zo strany bývalého partnera a necelých 10 % od súčasného partnera. Odopieranie jedla zažilo takmer 10 % žien v minulom vzťahu a 4,4 % žien v súčasnom vzťahu. U všetkých skutkov ekonomického násilia sa opäť prejavila silná tendencia k opakovaniu takéhoto správania.
Piatym druhom násilia, ktorý sa výskum pokúšal zachytiť, bolo sociálne násilie. Od súčasného partnera zažilo aspoň jeden zo spôsobov kontrolujúceho a obmedzujúceho správania 18,3 % relevantných žien, opakovane sa objavili u 11,6 % z nich. Za bývalého partnera vykázali tieto skutky niekoľkonásobne vyšší výskyt. Uviedla ich viac ako polovica žien, ktoré mali v minulosti partnera (55,3 % aspoň ojedinelý a 51,6 % opakovaný výskyt). Kontrola aktivít a pohybu sa už niekedy vyskytla u 30 % žien SR, ktoré mali v súčasnosti partnera. V prípade 24,4 % z nich sa takéto kontrolné praktiky vyskytli opakovane. 
V praxi sa však jednotlivé druhy či formy násilia nevyskytujú izolovane, jednotlivo. Prakticky sa nedá nájsť vzťah, kde by dochádzalo napr. výlučne len k fyzickému násiliu, ktoré by nebolo sprevádzané skutkami inej povahy (psychické, sociálne alebo ekonomické násilie). Výsledky výskumu za SR tendenciu ku kumulácii násilných skutkov za rôzne druhy násilia potvrdili. Fyzické násilie sa často viaže napr. s rastom kontroly partnera nad správaním ženy (u žien, ktoré nezažili fyzický útok, sa kontrolujúce správanie partnera vyskytovalo v menšej miere), je sprevádzané psychickým týraním alebo sexuálnym násilím a podobne. Nie sú zriedkavé prípady, keď sa kumulujú skutky za všetky sledované druhy násilia. V jednom intímnom vzťahu teda koexistujú rôzne druhy násilného správania. 
Analýza priamych skúseností žien s prejavmi násilia zo strany partnerov odhalila dva stupne násilných intímnych vzťahov: vyhranený a miernejší. Zo žien vo veku 18-65 rokov, ktoré mali niekedy v živote partnera, až 29,3 % má osobnú skúsenosť s násilným vzťahom aspoň od jedného z partnerov. Z toho 15,1 % žien má skúsenosť s vyhraneným násilným vzťahom (často opakované rôzne skutky fyzického a sexuálneho násilia a takmer trvalo prítomné psychické, sociálne a ekonomické skutky násilia) a 14,2 % s miernejším násilným vzťahom (opakovaný výskyt viacerých skutkov fyzického a sexuálneho násilia a frekventovaný výskyt prejavov fyzického, sociálneho alebo ekonomického násilia). 
V prípade skupiny žien so súčasným partnerom má osobnú skúsenosť s násilným vzťahom každá štvrtá žena (25,2 % zo všetkých žien, ktoré mali v čase výskumu partnera), pričom u 13,6 % týchto žien išlo o miernejší násilný vzťah a u 11,4 % žien vyhranený násilný vzťah. Za ženy, ktoré vypovedali za bývalého partnera je podiel žien , ktoré zažili násilný vzťah oveľa vyšší: celkovo 45 %, z toho 19,9 % miernejší násilný vzťah a 25,1 % vyhranený násilný vzťah. 
Ženy v Slovenskej republike však zažívajú násilie nie len od svojich intímnych partnerov, ale aj od iných mužov. Údaje ukázali, že sa s násilím stretávajú v rôznych prostrediach. 
•	až 74,4 % dospelých žien SR má nejakú osobnú skúsenosť s obťažovaním alebo násilím zo strany muža - nie partnera 
•	30,9 % žien má zážitok s exhibicionistom
•	20,7 % žien má osobnú skúsenosť s obscénnou korešpondenciou či telefonátmi
•	takmer 42 % žien SR sa stretlo s nevhodnými poznámkami na svoju postavu a sexuálny život
•	takmer 45 % žien niekedy za svojho života čelilo sexuálnym návrhom od mužov - nie partnerov
•	38,1 % žien pozná z vlastnej skúsenosti vynucovanie si rande či schôdzky zo strany mužov, ktorí neboli partnermi
•	52,6 % žien pozná sexuálne narážky a komentáre na svoju osobu 
•	38,9 % žien SR zažilo od muža, ktorý nie je a nikdy nebol partnerom sexuálne násilie
•	36,4 % žien má skúsenosť s vyhraneným sexuálnym obťažovaním sprevádzaným obchytkávaním, pritláčaním či obtieraním sa, rôznymi dôvernosťami a bozkami
•	18 % žien zažilo pokus o sexuálny styk sprevádzaný vyhrážkami, zvalením na zem, zatláčaním do kúta a podobnými praktikami
•	3 % žien priznalo vo výskume znásilnenie mužom - nie partnerom
•	19,1 % žien SR zažilo od muža, ktorý nie je a nikdy nebol partnerom fyzické násilie
•	v živote 11,6 % žien sa už niekedy vyskytlo vyhrážanie zbitím či zabitím od muža - nie partnera
•	15 % zažilo od muža, ktorý nebol partnerom, fyzické napadnutie
•	na celkovom obťažovaní a násilí páchanom na ženách mimo partnerského vzťahu sa 39,2 % podieľali cudzí muži a 60,8 % muži, ktorých žena pozná (z práce, zo školy, zo susedstva, spomedzi kamarátov a známych alebo z rodiny)

a)   na ulici
•	81,9 % žien SR pociťuje veľké obavy, keď sa sama vracia večer domov a 81,3 % ak čaká po zotmení na dopravný spoj 
•	46,4 % dospelých žien SR má nepriaznivý zážitok zo sledovania cudzím mužom (takého sledovania, ktoré malo za následok, že sa žena  vyľakala)
•	62,7 % dospelých žien SR zažilo niektorú z foriem obťažovania alebo násilia od cudzieho muža

b)  na pracovisku
•	26,5 % dospelých žien SR zažilo šikanovanie na pracovisku od muža v postavení nadriadeného alebo od spolupracovníka
•	15,4 % dospelých žien SR má skúsenosť so sexuálnym obťažovaním od nadriadeného alebo spolupracovníka 
•	7,1 % s pokusom o sexuálny styk zo strany nadriadeného alebo spolupracovníka 
•	u viac ako 10 % žien si nadriadený alebo spolupracovník vynucoval rande
•	29,8 % dospelých žien SR zažilo niektorú z foriem obťažovania alebo násilia od spolupracovníka, 13,7 % od nadriadeného, 5,6% od zákazníka či pacienta a pod.

c)    v obchodovaní za účelom sexuálneho vykorisťovania
•	za posledné roky narastá počet prípadov obchodovania so ženami (prírastok 11 odhalených prípadov za rok 2002)

Skutky fyzickej agresie od súčasného partnera
(v %, N=571)	Zažila
aspoň raz	Zažila
opakovane	Nezažila
ani raz	
facky, buchnáty,...	22,4	14,8	77,6	
sácanie, strkanie, ťahanie za vlasy,...	18,9	13,8	81,1	
bitka bez závažných zdravotných následkov	14,2	10,0	85,8	
vyhrážanie zabitím, ublížením na zdraví	8,8	7,4	91,2	
škrtenie	5,8	4,2	94,2	
bitka so závažnými následkami na zdraví	5,1	2,5	94,9	
ohrozovanie zbraňou (nožom, pištoľou,...)	4,0	1,9	96,0	
Skutky fyzickej agresie od bývalého partnera 
(v %, N=433)	Zažila 
aspoň raz	Zažila 
opakovane	Nezažila 
ani raz	
facky, buchnáty,...	44,4	34,7	55,6	
sácanie, strkanie, ťahanie za vlasy,...	36,6	30,1	63,4	
bitka bez závažných zdravotných následkov	32,6	26,6	67,4	
vyhrážanie zabitím, ublížením na zdraví	25,0	19,9	75,0	
škrtenie	13,7	9,3	86,3	
bitka so závažnými následkami na zdraví	14,6	7,7	85,4	
ohrozovanie zbraňou (nožom, pištoľou,...)	11,1	6,5	88,9	

Skutky sexuálneho násilia od súčasného partnera
(v %, N=571)	Zažila 
aspoň raz	Zažila 
opakovane	Nezažila 
ani raz	
vymáhanie sexu (proti vôli, nechcené sexuálne praktiky,...)	17,6	14,1	82,4	
znásilnenie	3,5	2,8	96,5	
Skutky sexuálneho násilia od bývalého partnera
(v %, N=433)	Zažila
aspoň raz	Zažila
opakovane	Nezažila
ani raz	
vymáhanie sexu (proti vôli, nechcené sexuálne praktiky,...)	36,1	29,4	63,9	
znásilnenie	10,0	7,0	90,0	

Skutky psychického poškodzovania od súčasného partnera
(v %, N=571)	Zažila 
aspoň raz	Zažila 
opakovane	Nezažila 
ani raz	
neslušné, nedôstojné správanie k partnerke	36,4	29,9	63,6	
vulgárne nadávky	31,8	26,5	68,2	
neustála kritika (nič nerobí dobre, je na príťaž,...)	29,9	24,1	70,1	
ponižovanie pred členmi rodiny, známymi,...	29,3	24,0	70,7	
Neustále zákazy, príkazy (ako sa obliecť, namaľovať, ako čo robiť,...)	20,1	17,0	79,9	
Skutky psychického poškodzovania od bývalého partnera
(v %, N=433)	Zažila 
aspoň raz	Zažila 
opakovane	Nezažila 
ani raz	
Neslušné, nedôstojné správanie k partnerke	60,4	53,7	39,6	
Vulgárne nadávky	53,4	47,6	46,6	
Neustála kritika (nič nerobí dobre, je na príťaž,...)	48,6	43,7	51,4	
Ponižovanie pred členmi rodiny, známymi,...	46,2	42,3	53,8	
Neustále zákazy, príkazy (ako sa obliecť, namaľovať, ako čo robiť,..)	40,5	34,2	59,5	

Skutky ekonomického zneužívania od súčasného partnera
(v %, N=571)	Zažila
aspoň raz	Zažila
opakovane	Nezažila
ani raz	
obmedzovanie financií (chce veľmi podrobné vyúčtovanie, nechá "žobroniť" o každú korunu,...)	21,8	18,6	78,2	
neprispievanie na domácnosť, výživu detí (nedáva financie, ale spotrebúva)	20,4	17,2	79,6	
ničenie, rozpredávanie vecí v byte	9,1	7,3	90,9	
odopieranie jedla,  obmedzovanie potravy	4,4	3,3	95,6	
Skutky ekonomického zneužívania od bývalého partnera 
(v %, N=433)	Zažila
aspoň raz	Zažila
opakovane	Nezažila
ani raz	
obmedzovanie financií (chce veľmi podrobné vyúčtovanie, nechá "žobroniť" o každú korunu,...)	36,5	33,0	63,5	
neprispievanie na domácnosť, výživu detí (nedáva financie, ale spotrebúva)	40,1	38,2	59,9	
ničenie, rozpredávanie vecí v byte	21,9	18,2	78,1	
odopieranie jedla,  obmedzovanie potravy	9,7	7,4	90,3	

Skutky sociálneho izolovania a kontroly od súčasného partnera
(v %, N=571)	Zažila
aspoň raz	Zažila
opakovane	Nezažila
ani raz	
neustála kontrola (čo robí, kam chodí, s kým,...)	29,2	24,4	70,8	
obmedzovanie stretnutí (s priateľkami, s rodinou,...)	26,6	20,8	73,4	
zákaz rozprávať sa s inými mužmi 	20,9	16,7	79,1	
obmedzovanie a zakazovanie chodiť do zamestnania	7,7	5,8	92,3	
Skutky sociálneho izolovania a kontroly od bývalého partnera
(v %, N=433)	Zažila
aspoň raz	Zažila
opakovane	Nezažila
ani raz	
neustála kontrola (čo robí, kam chodí, s kým,...)	55,9	49,2	44,1	
obmedzovanie stretnutí (s priateľkami, s rodinou,...)	49,8	44,7	50,2	
zákaz rozprávať sa s inými mužmi 	41,7	36,8	58,3	
obmedzovanie a zakazovanie chodiť do zamestnania	17,9	15,8	82,1	

2. Kľúčové oblasti riešenia problematiky násilia páchaného na ženách
  
I.  Oblasť trestnoprávneho a občianskoprávneho rámca 
V rozmedzí rokov 1999 - 2002 boli v Slovenskej republike prijaté novely Trestného zákona, Trestného poriadku, Zákona o priestupkoch, Občianskeho súdneho poriadku, Občianskeho zákonníka a Zákona o odškodnení obetí násilných trestných činov, ktoré sa podstatnou mierou týkajú právneho postihovania viacerých foriem násilia páchaného na ženách.  
	V rámci tejto série noviel sa nepodarilo novelizovať Zákon o policajnom zbore. Navrhovaná zmena  sa týkala rozšírenia právomoci polície o oprávnenie zakázať vstup do bytu, alebo domu, ak je dôvodná obava, že je ohrozený život, alebo zdravie blízkej osoby v dôsledku násilného správania sa násilníka. Vzhľadom na to, že cyklus násilia sa periodicky opakuje, má tendenciu narastať vo frekvencii a v intenzite, je veľmi dôležité prerušiť a zastaviť násilie práve v štádiu akútneho incidentu násilia, kedy je obeť najviac ohrozená. To sa dá dosiahnuť jedine bezprostredným zásahom polície a vykázaním násilníka z bytu. Touto zmenou by bola obeť chránená do vydania predbežného opatrenia súdom, ktorým by sa násilníkovi obmedzilo užívanie bytu. Ustanovenia podobného charakteru sú upravené v národných legislatívach viacerých európskych krajín a pozitívne skúsenosti s ich využívaním a tým aj zabezpečením ochrany obetí nás vedú k presvedčeniu, že je nevyhnutné podobnú úpravu zaviesť aj do právneho poriadku SR.  
Základnou úlohou pri napĺňaní cieľov stratégie bude preto zaviesť do právneho poriadku SR také úpravy, ktoré budú potláčať násilie a posilňovať legislatívu a právne normy tak, aby sa dosiahli efektívnejšie súdne postupy s lepšou ochranou obetí a striktnejším postihom násilníkov.
Dôležitou súčasťou uplatňovania práv obetí bude otázka súdneho výkladu novoprijatých ustanovení. Preto je nutné vykonávať analýzu súdnych rozhodnutí a vyhodnocovať, či  nová právna úprava poskytla obetiam násilia takú ochranu ako bolo jej cieľom.

Policajný zbor 
Policajný zbor by mal zohrávať  kľúčovú úlohu pri zabezpečovaní efektívneho a dôsledného postupu pri eliminácii násilia voči ženám od prvého momentu, kedy sa o ňom priamo či sprostredkovane dozvie. Z tohto dôvodu je  nutné, aby  polícia prikladala dostatočnú vážnosť vyšetrovaniu násilných trestných činov páchaných na ženách  a umožnila  tým, aby systém, v rámci ktorého pôsobia orgány činné v trestnom konaní, zaobchádzal so ženami spravodlivo a zaručil im ochranu a naopak, páchateľom ich spoločenské odsúdenie. Z dôvodu hrozby ohrozenia života a zdravia obetí by nemala polícia zlyhávať pri posudzovaní  závažnosti a hrozby opakovania sa násilia. Pre účely vyšetrovania je potrebné, aby polícia zdokumentovala a  zosumarizovala všetky dôkazy, ktoré by prispeli k objektívnemu zisteniu skutkového stavu. Polícia by mala presadzovať a uplatňovať  jednu z hlavných priorít: okamžité a kontinuálne zabezpečenie ochrany a bezpečnosti obetí a to nie len v priebehu vyšetrovania. 
Okrem potreby rýchleho a efektívneho zásahu polície v prípadoch násilia na ženách veľmi dôležitú zložku policajnej práce predstavuje výsluch.
Výsluch ženy, ktorá zažila násilie (poškodenej) má zásadný význam ako podstatný dôkaz v trestnom konaní. Na  vyšetrovateľovi  spočíva  veľká zodpovednosť v empatickom prístupe k poškodenej, pretože počas výsluchu môže dôjsť k jej opakovanej traumatizácii.
Na dosiahnutie pozitívnych zmien v tejto oblasti je potrebné zamerať sa na vypracovanie špeciálnych intervenčných postupov pri práci s obeťami násilných trestných činov. Policajné zložky by mali absolvovať špeciálnu prípravu a tréningy zamerané na pochopenie problematiky násilia páchaného na ženách, aby pri svojej práci vedeli správne  kvalifikovať skutkovú podstatu  trestného činu a aby  nedochádzalo  k bagatelizovaniu a zľahčovaniu výpovedí obetí zo strany policajtov.  
Polícia musí v záujme účinnej ochrany obetí násilia uplatňovať dôsledný, razantný a jednoznačný postup voči násilníkom s ich patričným poučením o páchaní trestných skutkov a presného pomenovania skutkovej podstaty  trestného činu,  ktorého  sa  svojim násilným správaním dopúšťajú. Vhodným nástrojom môže byť jednotná úprava postupu policajtov pri práci s obeťou násilia.
Možno povedať, že čím lepšie budú orgány činné v trestnom konaní oboznámené s rôznymi typmi násilia páchaného na ženách, tým úspešnejšie môžu byť realizované postupy na jeho elimináciu. 

Prokuratúra a súdnictvo
Úlohou prokuratúry ako univerzálneho ochrancu zákonnosti, ktorý koná vo verejnom záujme, je vykonávať dohľad aj nad dodržiavaním zákonnosti v oblasti páchania násilia na ženách. A to nie len  počas celého priebehu vyšetrovania, ale až do vynesenia právoplatného rozsudku. V tejto súvislosti je dôležité, aby prokurátori dohliadali nad správnosťou kvalifikácie násilných trestných činov a dôsledne zvažovali dôvody väzby v každom prípade odôvodnenej obavy z pokračovania v násilí, resp. z ovplyvňovania obete a v odôvodnených prípadoch podávali súdu návrh na vzatie páchateľa do väzby. 
Súčasne je nevyhnutné zabezpečiť, aby prokurátori vo všetkých trestných veciach  násilia  páchaného na ženách podrobne preskúmavali dôvodnosť uznesení vyšetrovateľa, resp.  policajného orgánu o odložení veci a o odmietnutí veci a to i z hľadiska použitia správnej právnej kvalifikácie. 
Je rovnako nutné dosiahnuť, aby prokurátori v prípravnom konaní dôslednejšie využívali inštitút znaleckého dokazovania znalcami z odboru psychiatrie a psychológie s cieľom náležitého zistenia skutkového stavu a  predchádzali vráteniu veci prokurátorovi na došetrenie.
V rámci súdneho systému môže dochádzať k druhotnej viktimizácii žien, ktoré zažili násilie tým, že sa násilné správanie páchateľa ospravedlňuje alebo zľahčuje. Príčinou je nedostatok informácií o povahe rodovo podmieneného násilia a podliehanie mýtom o násilí.
Je preto dôležité, aby sudcovia rovnako ako prokurátori, absolvovali špeciálne tréningové programy týkajúce sa problematiky násilia páchaného na ženách. V rozhodnutiach orgánov činných v trestnom konaní by sa nemali bagatelizovať prejavy násilia a nemala by sa  pripúšťať súvislosť medzi násilím a “provokatívnym”  správaním obetí, čo často slúži na ospravedlňovanie násilia. O vine a treste rozhodujú nezávislé súdy, ktoré sa pri rozhodovaní musia vysporiadať aj s okolnosťami za ktorých bol čin spáchaný, mierou zavinenia obžalovaného a jeho pohnútkou.

II.	Oblasť poskytovania pomoci obetiam násilia 
1. Vytvárať a rozvíjať siete služieb pre ženy, na ktorých je páchané násilie
Hlavným predpokladom účinnej pomoci je poskytnúť ženám vystaveným násiliu alebo hrozbe násilia rôznorodé druhy pomoci a podpory. V rámci tejto oblasti je potrebné vytvárať dostupné možnosti bývania pre ženy v krízových situáciách, rozvinúť a geograficky sprístupniť špecializované poradenské služby, vrátene sociálneho, právneho a psychologického poradenstva, budovať informačné centrá, a to na miestnej, regionálnej a národnej úrovni s dostatočnými kapacitnými možnosťami a s primeraným finančným, materiálnym a personálnym zabezpečením.
a)	Možnosti bývania pre ženy v krízových situáciách 
	V súčasnosti je možné poskytnúť bývanie resp. prístrešie pre ženy, ktoré sú vystavené násiliu alebo hrozbe násilia v zariadeniach sociálnych služieb, a to najmä v krízovom stredisku a útulku. V týchto zariadeniach sa poskytuje starostlivosť občanom v krízovej situácii -  občanom bez prístrešia, občanom po výkone trestu, občanom na ktorých je páchané násilie. Skúsenosti z praxe však ukázali, že pre ženy - obete násilia a ich deti je nevyhnutné vytvoriť nové typy zariadení, kde by bola poskytovaná pomoc adresovaná samostatne ženám a ich deťom. Dôležité je tiež diverzifikovať poskytnutie bezpečného bývania - t. j. vytvárať typy zariadení pre rôzne skupiny žien, ktoré zažívajú násilie tak, aby boli zohľadnené ich špecifické potreby (napr. špeciálne zariadenia pre ženy a deti, ktoré sú vystavené násiliu zo strany partnera/manžela; zariadenia pre ženy - obete nútenej prostitúcie a obchodovania s ľudskými bytosťami a pod.).
 	Situáciu navyše komplikuje skutočnosť, že súčasné kapacity zariadení sociálnych služieb nedokážu pokryť potreby všetkých žien a detí, ktoré sú nútené v dôsledku násilia vyhľadať dočasné útočisko v niektorom zo zariadení, a preto je nevyhnutné ich rozšíriť. Európska únia odporúča, aby štandardom bolo vytvorenie jedného zariadenia na 10 000 žien.
Pri zabezpečovaní pomoci je potrebné vychádzať z faktu, že ženy, ktoré boli vystavené násiliu alebo hrozbe násilia zažívajú/zažili situáciu extrémnej stresovej záťaže. Ženy vyhľadávajú pomoc v zariadeniach v akútnych krízových situáciách - najmä ak je ohrozená ich fyzická alebo duševná integrita alebo integrita ich detí. Ženy často prichádzajú do zariadení bez financií, dokladov, vecí osobnej hygieny, ošatenia a pod. Súčasťou efektívnej intervencie preto musí byť dostatočná materiálna a emocionálna podpora, t. j. služby v týchto zariadeniach musia byť rozšírené o ďalšie podporné aktivity a poskytovať ženám psychologické, právne, zdravotné a sociálne poradenstvo, vrátane sociálnej asistencie. Pre deti, ktoré sú priamymi alebo sekundárnymi obeťami násilia, je nutné poskytnúť služby zodpovedajúce ich potrebám.
b)	Krízové linky pomoci, centrá krízovej intervencie, poradenské centrá
Okrem možnosti na bezpečné ubytovanie musia mať ženy k dispozícii aj ďalšie podporné služby. V SR nie je vytvorená špecializovaná sieť krízových telefonických liniek pomoci s vyškoleným personálom, sieť centier krízovej intervencie a sieť poradenských služieb, kde by ženám vystaveným násiliu bola poskytnutá účinná krízová intervencia a komplexné poradenstvo. Preto je potrebné prioritne sa zamerať na vybudovanie takejto podpornej siete. 
Zvlášť dôležité je, ako dokazujú skúsenosti z okolitých krajín, vytvorenie intervenčnej centrály na národnej úrovni, ktorá by slúžila na koordináciu práce všetkých poradenských služieb a zároveň poskytovala odborné služby nepretržite 24 hodín denne.
c)	Právne služby
Ženy, ktoré sú vystavené násiliu alebo hrozbe násilia nevyhnutne potrebujú kvalitné právne poradenstvo a informácie o právnych možnostiach riešenia ich situácie. Dôležité je, aby poskytovatelia právnej pomoci pochopili zložitosť a dynamiku násilia páchaného na ženách a podľa toho primerane  postupovali pri  jej poskytovaní. V SR sa len malý počet právnikov a právničiek zúčastnil vzdelávacích tréningov špecificky zameraných na násilie páchané na ženách. Tieto jednorazové aktivity by mali nadobudnúť systémový charakter.   
Účinnou pomocou pre ženy, ktoré sú v zlej finančnej situácii je poskytnutie bezplatného právneho poradenstva, vrátane zastupovania advokátom/advokátkou na súde. V súčasnosti bezplatné  poskytovanie právnych služieb zabezpečujú niektoré mimovládne organizácie, ktoré však čelia nedostatku finančných prostriedkov. Systém bezplatnej právnej pomoci v oblasti občianskeho práva poskytuje aj MS SR na každom krajskom súde a na Ministerstve spravodlivosti SR v spolupráci so Slovenskou advokátskou komorou.
Ženy, ktoré nemajú k dispozícii takéto služby, opakovane poukazujú na viktimizačný efekt - ich skúsenosťou je, že by opakovane nepodali trestné oznámenie, pretože okrem zdĺhavého súdneho procesu a zvýšeného ohrozenia zo strany páchateľa spravidla nedosiahli očakávaný výsledok. Odborníci a odborníčky na násilie páchané na ženách neustále zdôrazňujú, že ak obete nedosiahnu spoločenské uznanie ich traumatickej skúsenosti a odsúdenie násilníka,  strácajú dôveru v spoločnosť. Naopak, násilníci dostávajú jasný signál, že ich konanie je tolerované a nemajú prečo meniť svoje správanie.
Preto je potrebné zlepšiť a zabezpečiť prístup k spravodlivým a účinným právnym prostriedkom vrátane odškodnenia žien - obetí násilia a prístup k advokátskym službám, a to napríklad zriaďovaním fondov právnej pomoci na komunálnej úrovni. 

d)	Systém zdravotnej starostlivosti
Systém zdravotnej starostlivosti má veľmi dobré predpoklady nielen na identifikáciu spáchaného násilia, ale aj na poskytnutie pomoci ženám a možnosti odporúčať im ďalšie formy pomoci. Ukazuje sa však, že aj v tejto oblasti sú určité rezervy, ktoré je potrebné prekonávať. 
Vo všetkých zdravotníckych zariadeniach by mali byť dostupné informačné materiály o možnostiach ďalších podporných služieb, ktoré by mohli obete násilia využiť. Všetci lekári a lekárky, ktorí majú podozrenie, že k fyzickému alebo psychickému poškodeniu ženy došlo zavinením inej osoby, musia tento fakt zaznamenať a pokúsiť sa o rozhovor s pacientkou s cieľom ponúknuť jej pomoc. Lekári a lekárky môžu zohrať významnú úlohu pri dokazovaní spáchaného násilia odborným a objektívnym zdokumentovaním následkov násilia v lekárskej správe, ktorá je významným dôkazným materiálom v rámci trestného konania.
Dôležité je, aby lekári a lekárky neignorovali tieto skutočnosti, a to aj v prípadoch, kedy ženy zatajujú skutočnú príčinu zranení (pozn. väčšina žien kvôli pocitom viny alebo hanby popiera, že došlo k násiliu, ale v prípade, kedy niekto prejaví záujem a citlivo vedie rozhovor, je zvýšená možnosť zahájenia procesu pomoci). 
Zdravotnícke zariadenia majú zákonom stanovenú povinnosť  bez odkladu oznamovať prokurátorovi, vyšetrovateľovi alebo policajnému orgánu všetky prípady, kde je dôvodné podozrenie, že na poškodení zdravia alebo smrti mohla mať podiel iná osoba (zákon č.277/1994 Z .z.). 
Oznamovacia povinnosť je veľmi účinným nástrojom na ochranu obetí. V prípade zneužívaných žien je však dôležité, aby sa zdravotnícki pracovníci a pracovníčky uistili, či sa v prípade nimi podaného oznámenia nezvýši ohrozenie ženy (podľa mnohých odborníkov násilie eskaluje vo chvíľach, kedy sa žena rozhodne zverejniť násilie, a ak nie sú zabezpečené všetky kroky na jej ochranu je päťnásobne zvýšené riziko, že dôjde k vražde). Problém sa tak posúva nielen do komunikatívnej roviny, čiže do adekvátne a citlivo vedeného rozhovoru s ohrozenou ženou, ale aj do roviny primeranej spolupráce s políciou, s poradňami pre ženy, s odbormi sociálnych vecí a pod. (zdravotnícki pracovníci a pracovníčky sa musia stať súčasťou multidisciplinárnych tímov).
Práve preto je dôležité, aby zdravotnícki pracovníci mali dostatočné znalosti o problematike násilia páchaného na ženách  a vedeli vhodne a citlivo reagovať na tieto situácie a poskytnúť ženám adekvátnu pomoc a podporu, čo predpokladá zavedenie vzdelávacích aktivít.

e)	Podpora ekonomickej nezávislosti žien
    Pri riešení násilia páchaného na ženách je dôležité zamerať sa aj na ekonomickú situáciu žien. Príjmové nerovnosti medzi mužmi a ženami, ekonomická závislosť žien a feminizácia chudoby sú príčinami vyššej ohrozenosti žien násilím. Pri obchodovaní s ľuďmi sú najviac ohrozenou skupinou dievčatá a ženy, ktoré sú chudobné, s nedostatočným vzdelaním, pochádzajúce zo znevýhodnených regiónov bez reálnej možnosti zamestnať sa, v prípadoch násilia v rodinách, ženy najčastejšie práve z ekonomických dôvodov zotrvávajú v prostredí násilia.
Podľa výskumov, ženy, ktoré sú vystavené násiliu často zo zdravotných dôvodov absentujú v práci, výrazne zvýšená je aj ich pracovná fluktuácia. Ženy hľadajúce pomoc a ochranu pred násilím sú veľakrát nútené odísť do krízových centier, čím strácajú svoje zamestnanie, sociálne kontakty a ich ekonomická nezávislosť je tým vážne ohrozená. Z týchto dôvodov je dôležité zabezpečiť, aby sa odborní poradcovia a poradkyne pre poskytovanie služieb zamestnanosti stali súčasťou integrovaných intervenčných tímov pre zabezpečenie pomoci ženám ohrozených násilím a dokázali citlivo reagovať na ich špecifické potreby.
Podpora zamestnanosti žien, najmä žien ohrozených viacnásobnou diskrimináciou a násilím je súčasťou viacerých osobitných programov. Významné možnosti sa vytvárajú v rámci Národného akčného plánu zamestnanosti a programov spolufinancovaných z Európskeho sociálneho fondu (SOP Ľudské zdroje, IS Equal). Dôležité je preto tieto programy adekvátne využívať a dobré skúsenosti z nich ďalej multiplikovať.

2. Zefektívniť, skvalitniť a koordinovať prácu odborníkov a odborníčok, ktorí sú zapojení do intervenčných a poradenských procesov v oblasti násilia páchaného na ženách
Pri napĺňaní cieľa je potrebné, aby všetci odborníci a odborníčky, ktorí sa podieľajú na zabezpečovaní pomoci ženám rozvinuli resp. zlepšili vlastné ako aj koordinované intervenčné postupy na zaistenie adekvátnej ochrany žien. Širokospektrálnoť a multiplicita problematiky násilia páchaného na ženách predpokladá zapojenie odborníkov a odborníčok z rôznych oblastí. 
V procese pomoci obetiam násilia páchaného na ženách rozlišujeme dve skupiny odborníkov:
1.	odborníci a odborníčky, ktorých úlohou je poskytovať krízovú intervenciu a poradenské služby priamo (odborníčky a odborníci poskytujúci pomoc v centrách krízovej intervencie, na linkách pomoci, v poradenských centrách) - hlavnou náplňou ich činnosti je priama práca so ženami - obeťami násilia
2.	odborníci a odborníčky, ktorí sa pri výkone svojho povolania dostávajú do kontaktu so ženami - obeťami násilia, resp. sa podieľajú na riešení situácií, spojených s násilím páchaným na ženách (sociálni pracovníci a pracovníčky - predovšetkým zamestnanci a zamestnankyne sociálno-právnej ochrany, sociálnej kurately, probační a mediační pracovníci a pracovníčky, lekári/lekárky, psychológovia/psychologičky, právnici a právničky, učitelia a učiteľky, pedagogickí pracovníci a pracovníčky a pod.)

Každá z uvedených skupín si vyžaduje diferencované odborné predpoklady pre zabezpečenie účinnej pomoci ženám vystaveným násiliu alebo hrozbe násilia, t. j. odlišné schopnosti, zručnosti a spôsobilosti. 
1. skupina - musí nutne disponovať vysoko profesionálnymi znalosťami problematiky násilia páchaného na ženách a vysokou mierou rodovej citlivosti. Prvoradým cieľom tejto skupiny je zaistiť ženám bezpečnosť a podporovať ich vo všetkých fázach riešenia situácie. Odborníčky a odborníci si musia byť vedomí, čo si jednotlivé systémy počas jednotlivých fáz procesu intervencie vyžadujú a okrem postupov vo vlastnom systéme alebo inštitúcii musia poznať aj spôsob práce a postupy ďalších relevantných systémov. Zvlášť dôležité sa to ukazuje v situáciách, kedy odborníčky a odborníci pomáhajú obetiam napojiť sa na ďalšie zdroje pomoci. V SR väčšina takýchto kvalifikovaných odborníčok a odborníkov, ktorí/é zabezpečujú tieto druhy pomoci pracuje v mimovládnej sfére. Mnohí z nich boli špeciálne vyškolení pre prácu s obeťami násilia a predstavujú tak skupinu poskytovateľov pomoci, ktorá môže zabezpečiť odbornú garanciu. Potenciál týchto odborníčok a odborníkov by mal byť využitý pre zefektívnenie celkového systému pomoci ženám. Bariérou ich práce je nedostatok finančných prostriedkov a nízka miera uznania ich práce. Pekinská akčná platforma, ktorú podporila aj SR, vyzvala všetky štáty, aby uznali prínos občianskej spoločnosti, najmä mimovládnych ženských organizácií a poskytla im primeranú podporu pri participácii na riešení problematiky násilia páchaného na ženách.
2. skupina - musí mať taký dostatok znalostí o problematike násilia páchaného na ženách, aby ich mohla vhodne aplikovať vo vlastnom profesijnom prístupe a zabezpečiť odbornú kontinuitu poskytovania pomoci ženám - t. j. aby všetci, ktorí prichádzajú do styku so ženami - obeťami násilia museli a vedeli reagovať. Základným predpokladom je, aby pri poskytovaní ich pomoci nedochádzalo k sekundárnej viktimizácii žien ale naopak, zintenzívnil sa proces poskytovania pomoci. Bariérou tejto skupiny je nedostatok poznatkov o násilí páchanom na ženách, t. j. nevyhnutne musí byť zahájený proces ich vzdelávania. V rámci tejto skupiny je nutné venovať osobitnú pozornosť zamestnancom a zamestnankyniam odborov sociálnych vecí. Dlhodobým problémom je, že na odboroch sociálnych vecí absentuje odborník/odborníčka, ktorí by mali priamo vo svojej kompetencii prácu so ženami - obeťami násilia. V tejto súvislosti je potrebné vytvoriť legislatívne a materiálno-technické podmienky na osobitné poskytovanie pomoci ženám - obetiam násilia. 
Rovnako dôležité je aj vzdelávanie (o problematike násilia páchaného na ženách) učiteľov a učiteliek, pedagogických pracovníkov a pracovníčok pracujúcich s deťmi. U detí, svedkov násilia na ženách sa prejavujú takmer rovnaké symptómy ako u týraných detí, vrátane zhoršených výkonov v škole. Kvalifikovaná práca s deťmi umožňuje odhaliť násilie páchané na ženách v partnerských vzťahoch, riešiť situáciu a poskytovať podporu a pomoc súčasne žene aj dieťaťu.

Práca s páchateľmi
Špecifickou oblasťou úsilia o elimináciu násilia páchaného na ženách je práca s páchateľmi násilia. Keďže v SR neexistujú programy pre páchateľov násilia páchaného na ženách, je možné prevziať skúsenosti z ich realizácie z okolitých krajín a aplikovať ich v našich podmienkach. Veľký priestor sa v tomto kontexte otvára probačným a mediačným úradníkom. Cieľom všetkých programov pre páchateľov by malo byť to, aby násilníci prevzali zodpovednosť za vlastné činy a prestali používať násilie ako spôsob sebapresadzovania sa vo vzťahu k ženám. 

Koordinácia
Skúsenosti odborníkov a odborníčok potvrdzujú, že efektívnosť intervencie v prípadoch násilia na ženách je úzko viazaná stupňom koordinácie medzi všetkými poskytovateľmi služieb pomoci. Nutné je preto vytvoriť možnosti na koordinovaný postup tak na národnej ako aj regionálnej úrovni, čo si vyžaduje vytvorenie nového inštitucionálneho mechanizmu integrovanej spolupráce. Okrem koordinácie je potrebné vytvoriť monitorovacie kritéria a indikátory na meranie progresu v oblasti eliminácie násilia páchaného na ženách v súlade so spoločným Európskym systémom pre meranie progresu v boji proti násiliu páchaného na ženách. Jednou z možností je rozšírenie pôsobnosti a inovácia činnosti Expertnej skupiny pre elimináciu a prevenciu násilia voči ženám pri Rade vlády SR pre prevenciu kriminality, ktorej činnosť by mal viesť k vytvoreniu budúceho Národného koordinačného centra pre prevenciu a elimináciu násilia páchaného na ženách.

III.  Oblasť prevencie

 Výchova a vzdelávanie na školách 
	Výchovou a vzdelávaním v školskom prostredí dieťa získava predstavu o tom, aké postoje a správanie sa v spoločnosti považujú za žiadúce a aké sa odmietajú. Výchova a vzdelávanie na školách predstavuje nenahraditeľný zdroj formovania verejnej mienky, môže podstatne prispieť k odmietnutiu a následnej eliminácii násilia páchaného na ženách. Trvalejšiu pozitívnu zmenu v tejto oblasti je možné zabezpečiť iba tak, že  deti a mladí ľudia budú vedení k tomu, aby odmietali akýkoľvek znevažujúci a podceňujúci pohľad na ženy. 
Výchova, ktorej cieľom je odmietanie akýchkoľvek násilných prejavov voči druhým ľuďom, v tomto prípade hlavne ženám, by mala vychádzať zo všeobecných princípov rešpektovania ľudských práv žien. Deklaratívne odmietanie násilia nestačí na jeho reálnu elimináciu. Vzhľadom k prevencii násilia je efektívne poskytovanie práve takých informácií o násilí na ženách, ktoré vychádzajú z porozumenia špecifickosti príčin a súvislostí jednotlivých foriem násilia páchaného na ženách. Využitie výchovy a vzdelávania na školách ako nástroja na prevenciu vzniku a tolerancie násilia páchaného na ženách je možné dosiahnuť len cielenou prípravou učiteliek a učiteľov pre všetky typy a stupne škôl. 
		
Oblasť médií
Dôležitý vplyv médií na formovanie verejnej mienky, z nich robí jeden z najvplyvnejších nástrojov na scitlivovanie verejnosti a na propagáciu nulovej tolerancie násilia páchaného na ženách. Média môžu pôsobiť v rámci prevencie násilia viacerými spôsobmi: môžu sa zaoberať špecificky násilím páchanom na ženách a objektívne informovať verejnosť o skutočných príčinách a dôsledkoch násilia, podporovať nenásilné vzory správania sa, poskytovať informácie o zdrojoch pomoci pre obete, informovať o legislatívnych možnostiach, eliminovať mýty o násilí páchanom na ženách a sústrediť sa na informovanie o širších súvislostiach násilia páchaného na ženách - t. j. zamerať sa na propagáciu nulovej tolerancie spoločnosti k násiliu páchanom na ženách. Je zrejmé, že eliminácia násilia si vyžaduje zmenu spôsobu akým spoločnosť nazerá na problematiku násilia páchaného na ženách – a práve médiá môžu zohrať kľúčovú úlohu pri predchádzaní násilia, poukázaním na jeho príčiny a dôsledky a zastavením necitlivých prezentácií tohto spoločenského javu. 
Dôležité preto bude, aby samotní profesionáli a profesionálky v mediálnej a marketingovej komunikácii boli dostatočne pripravení na citlivé prezentovanie problematiky násilia páchaného ženách v celej jeho komplexnosti, čo predpokladá zavádzanie vzdelávacích programov. Osvojenie nových poznatkov a ich šírenie sa môže stať základom pre konštruktívne zmeny  v postojoch celej spoločnosti. 

IV. Oblasť výskumu 

Násilie páchané na ženách patrí k veľmi citlivým spoločenským problémom, ktorých skúmanie nie je jednoduché. Dvojnásobne to platí pre krajiny, kde sa len pred nedávnom začala problematika násilia páchaného na ženách dostávať do pozornosti verejnosti a kde chýba výskumnícka prax, skúsenosti a možnosti porovnávania či testovania. Načrtnuté okolnosti majú za následok, že poznatková báza o násilí páchanom na ženách je v SR v súčasnosti málo rozvinutá. Nedostatok sa prejavuje tak v rovine evidenčných štatistických údajov, ako aj v rovine výskumných dát. 
Pravidelnejšie sa sledujú a publikujú iba kriminálne štatistiky (štatistiky ohlásených trestných činov). Aj u tých však v mnohých prípadoch chýbajú presné definície trestných činov spadajúcich pod násilie páchané na ženách, ako aj potrebné triedenia súhrnných štatistík (cez pohlavie, miesto vykonania trestného činu a vzťah násilníka a obete). Ostatné štatistiky chýbajú úplne: zdravotné, súdne, zo zariadení sociálnych služieb, liniek pomoci pre obete násilia, štatistiky sociálnych odborov. 
V zahraničí sa na zachytenie výskytu násilných trestných činov využívajú prieskumy viktimizácie alebo latencie, ktorých cieľom je odhad neohlásených a nezverejnených prípadov. v Slovenskej republike sa prieskumy viktimizácie či latencie nerobia vôbec. Vzhľadom na obmedzené štatistiky a absenciu kriminologických prieskumov sú potrebné rôzne špecializované výskumy zamerané na zber kvalitatívnych a kvantitatívnych údajov o jednotlivých druhoch násilia páchaného na ženách. Prvé izolované snahy o zachytenie skúseností žien s domácim násilím alebo postojov populácie SR k násiliu páchanému na ženách sa začali objavovať až koncom 90. rokov. Prvý reprezentatívny sociologický výskum násilia páchaného na ženách sa uskutočnil až na prelome rokov 2002/2003 (MSŠR, záverečná správa publikovaná v roku 2003).
V najbližšom období je potrebné zamerať výskumnú pozornosť na všetky tri základné oblasti problematiky, a to na poznávanie výskytu násilia, následkov násilia, súvislostí násilia (príčin a dôsledkov, ich vzájomnej podmienenosti), čo predpokladá zavedenie viacerých informačných zdrojov a výskumných postupov.
Riešenie problému násilia páchaného na ženách nevyhnutne predpokladá evidenčné a výskumné aktivity. Sledovanie výskytu násilia, skúmanie jeho podstaty, charakteristík a dôsledkov napomáha rozvoju inštitucionálnej a legislatívnej siete, rozvoju potrebných politík a služieb pomoci a ochrany obetí. 
Prvým predpokladom pre realizáciu výskumných úloh sú finančné zdroje. Výskumy, ktoré sa v SR doteraz uskutočnili, boli financované zo zahraničných zdrojov (OSN, zahraničné nadácie a fondy). Do financovania výskumných aktivít za túto oblasť by sa mali v budúcnosti zapojiť aj prostriedky štátneho rozpočtu.