Informácia 

o priebehu a výsledkoch zasadnutia
Posilneného politického výboru NATO na vyššej úrovni (SPC(R)) a SR
a 18. zasadnutia Výboru vlády PRENAME 
na úrovni štátnych tajomníkov
NATO, Brusel, 30. - 31. október 2001

A.	Zasadnutie Posilneného politického výboru NATO na vyššej úrovni (SPC(R)) a 
SR dňa 30. októbra 2001 v Bruseli

Dňa 30. októbra 2001 sa v ústredí NATO v Bruseli konalo v poradí už tretie spoločné zasadnutie Posilneného politického výboru NATO na vyššej úrovni (Senior Political Committee (Reinforced) - SPC(R), t.j. zástupcovia stálych predstaviteľov krajín NATO pri Severoatlantickej rade) a Slovenska vo formáte 19 + 1.
Cieľom rokovania bolo zo strany SR predovšetkým predstaviť Ročný národný program prípravy SR na členstvo v NATO na rok 2002 (ANP PRENAME 2002), zo strany NATO zasa zhodnotiť jeho kvalitu a reálnosť, ale taktiež aj doterajšie výsledky dosiahnuté Slovenskom v rámci plnenia Akčného plánu pre členstvo v NATO (Membership Action Plan - MAP). Rokovanie výboru viedol zástupca námestníka generálneho tajomníka NATO D. Speckhard. Vedúcim delegácie SR bol štátny tajomník MZV SR J. Figeľ. Obrannú a vojenskú oblasť ANP PRENAME 2002 prezentovali štátni tajomníci MO SR J. Pivarči a R. Káčer. Na zasadnutí boli prítomní aj ďalší členovia Výboru vlády PRENAME (zloženie delegácie v prílohe 1).
D. Speckhard na úvod zdôraznil význam tretieho cyklu plnenia MAP zo strany ašpirantských krajín a z tohto pohľadu uvítal predložený slovenský ANP PRENAME 2002. J. Figeľ v následnom vystúpení predstavil predkladaný národný program prípravy SR na členstvo v NATO a zhrnul najdôležitejšie výsledky, ktoré Slovensko dosiahlo v predchádzajúcom období v piatich oblastiach prípravy definovaných v MAP. Osobitne vyzdvihol Alianciou potvrdené odmietnutie tzv. “nulového variantu rozšírenia” na pražskom summite NATO v novembri 2002. Zdôraznil tiež, že SR nielen chce, ale aj je schopná prispieť ku zvýšeniu bezpečnosti v euroatlantickom priestore. J. Pivarči vo svojom vystúpení pripomenul históriu a dôvody spracovania návrhu reformy ozbrojených síl SR - model 2010 a následne odovzdal slovo zástupcovi náčelníka generálneho štábu Armády SR P. Švecovi, ktorý “model 2010” detailnejšie uviedol (príloha 2).
Rokovanie pokračovalo takmer 2-hodinovou diskusiou, počas ktorej zástupcovia Slovenska reagovali resp. odpovedali na vznesené otázky a pripomienky. Otázky členských štátov NATO sa sústreďovali tak na doterajšie výsledky, ako aj na prezentované budúce zámery podľa ANP PRENAME 2002. Celkovo z 19 členských štátov NATO vystúpili predstavitelia 16 krajín - nevystúpili iba Belgicko, Island a Turecko.

	Predstavitelia krajín Aliancie vo svojich vystúpeniach ocenili:
•	úroveň spracovaného ANP PRENAME 2002 (viackrát bol označený za najlepší z doteraz predložených zo slovenskej strany) (Maďarsko, Dánsko, Grécko, ČR, Nemecko),
•	celkový dosiahnutý pokrok v príprave na členstvo v NATO vo všetkých oblastiach MAP (Maďarsko, Poľsko, Taliansko, Kanada),
•	prijatie zákonných noriem upevňujúcich demokratické fungovanie štátu (novela Ústavy, zákony dotýkajúce sa reformy verejnej správy) (Maďarsko, Dánsko, Taliansko, Nórsko, Nemecko),
•	široký parlamentný konsenzus vo veci zahraničnej a bezpečnostnej orientácie (Maďarsko, ČR),
•	nárast podpory verejnej mienky (Poľsko, ČR, Nemecko),
•	vynaložené úsilie a dosiahnutý pokrok v oblasti národnostných menšín (Maďarsko, Dánsko, Nemecko, Kanada),
•	úsilie v boji proti korupcii (Nórsko, V. Británia),
•	dobré susedské vzťahy a regionálnu spoluprácu (Maďarsko, Taliansko, Dánsko, Luxembursko, ČR),
•	postoj SR po 11. septembri 2001, zapojenie sa do protiteroristickej koalície (Maďarsko, Portugalsko, Grécko), správanie sa v tejto súvislosti ako de facto člen NATO - spojenec (USA),
•	prijatie strategických dokumentov v oblasti bezpečnosti a obrany (Nórsko, Nemecko, Kanada),
•	pokrok v reforme obrany dosiahnutý predovšetkým od februára/marca 2001 a spracovanú reformu ozbrojených síl SR - model 2010 (Maďarsko, Španielsko, Francúzsko, Portugalsko, Dánsko, V. Británia, Nemecko),
•	účasť SR na mierových operáciách, príspevok k stabilizácii Balkánu (KFOR), budovanie spoločnej slovensko-poľsko-českej brigády (Maďarsko, Španielsko, Taliansko, Portugalsko, USA, Luxembursko, Nemecko, Grécko),
•	zvyšujúcu sa úroveň civilnej kontroly ozbrojených síl (Maďarsko, Poľsko),
•	pokrok v oblasti ochrany utajovaných skutočností (Poľsko),
•	kontrolu exportu zbraní (s pripomenutím, že treba v kontrole pokračovať) (USA, Grécko),
•	pokrok v ekonomickej stabilizácii a privatizácii (Luxembursko, Nemecko),
•	koordinovaný postup so štátmi NATO pri ratifikácii adaptovanej zmluvy KOZ (Grécko).

	Konkrétne otázky zástupcov krajín NATO:
•	vývoj podpory verejnosti vstupu SR do NATO, kroky vlády SR pri jej zvyšovaní, ako túto podporu ovplyvnili udalosti z 11. septembra 2001 (Maďarsko, Poľsko, Francúzsko, Taliansko, Portugalsko, USA, V. Británia, Nemecko, Kanada),
•	postoj politických strán k NATO a možný vplyv budúcich parlamentných volieb (Poľsko),
•	konkrétne kroky vlády na zlepšenie postavenia národnostných menšín a Rómov (Maďarsko, Dánsko, USA, Nórsko, V. Británia, Luxembursko, Nemecko), postoj Rómov a ich organizácií k vládnym aktivitám a programom (Holandsko),
•	zdroje a dôvody politických napätí pri reforme verejnej správy (Holandsko),
•	plánované príspevky na operácie v rámci krízového manažmentu, aj pre EÚ (Francúzsko, Nórsko),
•	reforma ozbrojených síl SR - model 2010 z hľadiska modernizácie, profesionalizácie, mobilizácie (Maďarsko, Španielsko, Francúzsko, Portugalsko, USA, V. Británia, Grécko, ČR, Kanada),
•	reforma ozbrojených síl SR - model 2010 z hľadiska požiadaviek na prípravu personálu, predovšetkým profesionálnych poddôstojníkov (Maďarsko, USA, Grécko),
•	nová štruktúra Ministerstva obrany a Generálneho štábu SR a rozdelenie ich kompetencií (Poľsko),
•	časový harmonogram plnenia partnerských cieľov a stav ku koncu roku 2001 (USA),
•	úroveň spolupráce medzi zainteresovanými rezortmi v bezpečnostnej oblasti (Poľsko),
•	plány SR s teritoriálnym vojskom (po zrušení domobrany) (Poľsko),
•	rušenie vojenských posádok a zariadení - sociálne dopady v danom regióne (Poľsko, Nemecko, V. Británia),
•	výška a štruktúra rozpočtu na obranu (Španielsko, Francúzsko, USA, V. Británia),
•	spôsob implementácie a financovania nového zákona o ochrane utajovaných skutočností (Poľsko, Španielsko),
•	ďalší postup pri transformácii ekonomiky/privatizácii bánk (Maďarsko, Luxembursko, USA),
•	perspektívy ekonomického vývoja (V. Británia),
•	stabilita ekonomického a investičného prostredia (Luxembursko),
•	proces konverzie zbrojného priemyslu (Kanada),
•	stav spracovania a perspektíva prijatia pripravovaných zákonov v oblasti obrany (Portugalsko, USA),
•	existencia prípadných ďalších legislatívnych obmedzení pre zapojenie sa do kolektívnej obrany (USA).

	Slovensko bolo osobitne upozornené na:
•	krehkosť doterajšej nadpolovičnej podpory verejnosti členstvu v NATO (Francúzsko, Taliansko),
•	potrebu ďalšieho pokračovania boja proti korupcii, najmä v podobe konkrétnych krokov proti osobám, ktoré sa jej dopustili (USA, V. Británia, Luxembursko),
•	nutnosť zladenia reformy obrany s dostupnými zdrojmi (Nemecko),
•	nutnosť pokračovania privatizácie a hospodárskej reformy (Nemecko),
•	potrebu spracovania analýzy nákladov na profesionalizáciu ozbrojených síl (Dánsko), 
•	ekonomickú náročnosť a možné negatívne dopady pripravovanej rozsiahlej redukcie vojenských posádok a zariadení (V. Británia, Nemecko),
•	možné problémy s predpokladaným hospodárskym rastom pri existujúcej nezamestnanosti, inflácii, negatívnej obchodnej bilancii, atď. (V. Británia),
•	dôležitosť implementácie zákona o ochrane utajovaných skutočností, časová a finančná náročnosť jeho implementácie (ČR, Španielsko).

Vo svojich vystúpeniach sa za pozvanie SR do NATO na summite Aliancie v Prahe jednoznačne vyslovili predstavitelia Maďarska, Poľska, Českej republiky a Portugalska. Podporu kandidatúre SR na členstvo v Aliancii vyjadrili Grécko, Luxembursko a Francúzsko (Francúzsko aj do EÚ). Podľa Španielska je SR na správnej ceste k získaniu členstva. Dánsko a Nórsko sa vyslovili za široké rozšírenie NATO. USA potvrdili politický záväzok pokračovať v rozširovaní NATO aj po udalostiach z 11. septembra 2001.

Vedúci slovenskej delegácie J. Figeľ pri reakcii na najčastejšie kladenú otázku o úrovni, stabilite a prípadnom ďalšom raste podpory verejnosti nášmu vstupu do Aliancie dokumentoval na konkrétnych výsledkoch prieskumov verejnej mienky pokračujúci stabilný nárast podpory obyvateľov pre vstup SR do NATO, ktorý neovplyvnila negatívne ani zmenená bezpečnostná situácia po 11. septembri. Zároveň upozornil, že výsledky všetkých volieb a referend od roku 1998 dokazujú, priamo alebo nepriamo, prevládajúce prointegračné názory verejnosti v SR, a to tak vo vzťahu k EÚ ako aj k NATO. Vyjadril pritom presvedčenie, že aj výsledky budúcoročných parlamentných volieb potvrdia tento trend. 
Na konkrétnych príkladoch, programoch a legislatívnych opatreniach J. Figeľ ďalej demonštroval úsilie SR riešiť také pálčivé problémy slovenskej spoločnosti, akými sú rómska otázka a korupcia. Zároveň poukázal na niektoré už dosiahnuté výsledky, ako aj na odhodlanie vlády pokračovať naďalej v tomto úsilí. Upresnil aj otázku prednosti medzinárodných zmlúv pred vnútroštátnou legislatívou.
Stručne informoval tiež o ďalších zámeroch budovania Národného bezpečnostného úradu a dopracovania obrannej legislatívy. Vyjadril sa k doterajším výsledkom a predpokladaným trendom ekonomického vývoja a v tejto súvislosti aj k schopnosti SR finančne zabezpečiť započatú reformu ozbrojených síl. Ubezpečil aj o schopnosti SR udržať a čiastočne ešte aj zvýšiť doterajšiu úroveň angažovanosti v medzinárodných humanitných a mierových misiách, vrátane misií pod vedením NATO.
J. Pivarči odpovedal na otázky súvisiace s Dlhodobým plánom reformy obrany SR. Upresnil časový harmonogram redukcie teritoriálnych vojsk a ich následnej transformácie a zaoberal sa aj problematikou zabezpečenia dostatočnej atraktivity profesionálnej vojenskej služby. V súvislosti s otázkou nového mobilizačného konceptu pripomenul plánovanú štruktúru záloh (aktívnych, neaktívnych a registrovaného personálu).
R. Káčer informoval o novej štruktúre Ministerstva obrany a Generálneho štábu SR, pričom zdôraznil celkovú redukciu počtu osôb, vylúčenie duplikácií a zlepšenie funkčnosti oboch štruktúr. Odpovedal aj na otázku o štruktúre a stabilite obranného rozpočtu, kde pripomenul 25-percentný podiel na modernizáciu a zdôraznil realistickosť reformných plánov z pohľadu ich materiálneho zabezpečenia. V súvislosti s plánom vytvorenia profesionálneho poddôstojníckeho zboru upozornil, že jeho budovanie v roku 2001 už reálne začalo. Zaoberal sa aj prehodnotením niektorých partnerských cieľov. Súhlasil s pripomienkou, že proces znižovania počtu vojenských posádok a zariadení bude zložitý, nákladný a politicky citlivý, najmä na miestnej úrovni, zároveň však zdôraznil jeho nevyhnutnosť z hľadiska celkovej efektivity. Na výsledku hlasovania o Vojenskej stratégii SR v parlamente dokumentoval širokú politickú podporu nastúpenému procesu reforiem v oblasti obrany. Upresnil tiež časový harmonogram výstavby spoločnej slovensko-poľsko-českej brigády pre potreby krízového manažmentu EÚ a NATO.

B.	18. zasadnutie Výboru vlády PRENAME na úrovni štátnych tajomníkov dňa 31. októbra 2001 v Bruseli

V poradí už 18. zasadnutie Výboru vlády PRENAME na úrovni štátnych tajomníkov sa uskutočnilo v Bruseli. Myšlienka zorganizovať výjazdové zasadnutie tohto medzirezortného orgánu priamo v centrále NATO v Bruseli bola navrhnutá Aliancii vo februári tohto roku počas návštevy tímu NATO v SR. Aliancia návrh uvítala a operatívne zabezpečila prezentovanie štyroch brífingov významných predstaviteľov NATO na aktuálne politicko-bezpečnostné témy týkajúce sa Aliancie.
	
	E. Buckley (námestník GT NATO pre obranné plánovanie a operácie) sa vyjadril k problematike obranného plánovania:
•	podľa hodnotenia generálneho tajomníka NATO po konzultáciách vo Washingtone je naďalej výrazná podpora USA procesu rozširovania Aliancie, podmienená je však plnením MAP;
•	obranné plánovanie Aliancie sa bude meniť ako následok teroristických útokov na USA, keďže sa zmenila strategická situácia, doplnenie strategickej koncepcie NATO bude uskutočnené formou vyhlásenia o terorizme na decembrovom ministerskom zasadnutí Severoatlantickej rady;
•	reforma obrany je dôležitá nielen pre kandidátov, ale aj pre členské krajiny (všetci sa musia prispôsobovať zmeneným bezpečnostným podmienkam), v prípade kandidátskych krajín je to ešte znásobené potrebou prechodu na obranné plánovanie založené na zdrojoch,
•	v priebehu implementácie je treba zachovať istú pružnosť a byť pripravený aj na nevyhnutné zmeny v prioritách;
•	pri poslednom hodnotení zo strany NATO žiadna kandidátska krajina nespĺňala stanovené vojenské kritériá, pozornosť treba venovať najmä manažmentu plánovania zdrojov;
•	SR urobila značný krok vpred od hodnotenia (Defence Review), ktoré obdržala v marci 2001 a spracovala dobrý dokument, niektoré krajiny však upozorňujú na jeho ambicióznosť, najmä v oblastiach profesionalizácie a redukcie počtu vojenských zariadení (musíme byť pripravení aj na to, že náklady budú vyššie, ako očakávame);
•	implementácia plánov reformy musí byť finančne podložená (aj v prípade horšieho ekonomického vývoja) a musia ju sprevádzať sociálne programy;
•	Slovensko vzbudilo očakávania, teraz musí udržať tempo reforiem a sústrediť sa implementáciu svojich plánov – ak sa nám to podarí, nemusíme sa báť hodnotenia;
•	dôležité je zabezpečiť dostatočne širokú podporu navrhovaným plánom reformy ozbrojených síl v parlamente;
•	pravdepodobne vo februári 2002 navštívi Slovensko opätovne tím NATO, ktorí zhodnotí reálny stav plnenia stanovených plánov reformy ozbrojených síl, ako aj celkový pokrok v príprave na členstvo;
•	členské štáty Aliancie sa pravdepodobne dohodnú na pokračovaní MAP aj po pražskom summite NATO.

	Ch. Donnelly (poradca GT NATO pre strednú a východnú Európu) sa vyjadril k téme “Slovensko a proces rozširovania NATO”:
•	prezentácia ročného národného programu SR na rok 2002 bola podľa jeho informácií zatiaľ najlepšia z ašpirantských krajín;
•	Slovensko sa nachádza na správnej ceste, je však treba vydržať;
•	do NATO vstupuje celá krajina, nielen Ministerstvo zahraničných vecí alebo obrany SR, všetci - vláda, parlament, občania - sa musia do prípravy zapojiť;
•	NATO je politicko-bezpečnostná organizácia v procese svoje transformácie, prípravou na členstvo v Aliancii sme už spolutvorcami tohto procesu;
•	zatiaľ v NATO absentuje detailná diskusia o rozširovaní a aj uvažovanie v hlavných mestách o otázkach Ako? a Kto? je nedostatočné, pre ašpirantské krajiny je tak otvorený priestor na “dodávanie argumentov” prečo Alianciu rozširovať a tým aktívne lobovanie v prospech pozvania;
•	po prijatí predchádzajúcich troch krajín sa nepotvrdili obavy z ich schopnosti adaptovať sa politicky, avšak ani očakávania o ich ľahkej vojenskej “absorpcii”;
•	z hľadiska reformy ozbrojených síl si Slovensko počína dobre, politici by však mali presvedčiť Alianciu, že implementácia naplánovanej reformy obrany bude pokračovať aj po našom prípadnom pozvaní a vstupe, otázka kontinuity implementácie plánov je kľúčová;
•	pre členstvo v NATO sú kľúčoví ľudia - vojaci aj civilisti – pripravení odborne aj jazykovo, ďalšou kritickou požiadavkou je funkčnosť krízového manažmentu na národnej úrovni a zabezpečenie ochrany utajovaných skutočností;
•	ak chce Slovensko byť členom NATO, musí byť schopné:
•	efektívne zaisťovať vlastnú bezpečnosť svojej krajiny a hraníc,
•	prijímať v prípade potreby pomoc od spojencov (infraštruktúra),
•	demonštrovať schopnosť poskytnúť pomoc, nielen vojenskú, ostatným spojencom;
•	je treba spoločnosť pripraviť aj na možnosť, že slovenskí vojaci budú zomierať pri obrane hodnôt Aliancie;
•	z politickej stránky je treba zabezpečiť predovšetkým kontinuitu vládnutia, dobré vzťahy so susedmi a riešenie problematiky národnostných menšín;
•	rozširovania NATO a EÚ sú po 11. septembri oveľa užšie previazané procesy; 
•	bolo by žiaduce, aby Slovensko už dnes preukázalo svoju politickú zrelosť tým, že bude ďalej šíriť stabilitu a bezpečnosť do svojho okolia, čo nemusí mať formu len vojenských misií – máme suseda (Ukrajinu), kde sa dá aj za málo peňazí veľa urobiť, napr. vzdelávacími programami (príkladom je napr. informačný program Litvy o problematike Kaliningradu).

	Komodor J. Gade (Medzinárodný vojenský štáb, Politická a plánovacia sekcia) informoval o aktivitách NATO v boji s terorizmom:
•	zdôraznil rýchlosť, akou Aliancia rozhodla o historickej aktivácii čl. 5 Severoatlantickej zmluvy - o kolektívnej obrane; 
•	po útokoch sa aktivoval osobitný strategický analytický tím, ktorý o. i. zhodnotil následok útokov akoby šlo o akt vojenského ohrozenia, t. j. v zmysle čl. 5;
•	spomenul rôzne formy spolupráce pri reakcii na terorizmus, osobitne napr. zdôraznil, že NATO nemá vlastnú spravodajskú službu, ale spoločná hrozba posilnila aj výmenu citlivých informácií medzi spravodajskými službami spojencov; 
•	NATO zatiaľ nemá politickú doktrínu ako bojovať s terorizmom, v súčasnosti sa vykonáva komplexná analýza tejto hrozby.

	S. Lunn (generálny tajomník Parlamentného zhromaždenia NATO) vystúpil k téme rokovania Parlamentného zhromaždenia NATO v Ottawe v októbri 2001:
•	konštatoval, že parlamentný rozmer NATO a jeho politiky je často prehliadaný, hoci poslanci v členských krajinách Aliancie rozhodujú o rozpočtoch na obranu, o ratifikácii pristúpenia nových členov k Severoatlantickej zmluve, a pod.
•	osobitné miesto medzi všetkými parlamentmi z pohľadu rozširovania Aliancie má americký Kongres;
•	cieľom Parlamentného zhromaždenia NATO je pomáhať poslancom pri ich konaní v prospech cieľov NATO (rôzne formy - zasadnutia, semináre, školiace programy a pod. - otvorené aj pre zatiaľ nečlenov NATO);
•	zasadnutie Parlamentného zhromaždenia v Ottawe sa zaoberalo predovšetkým otázkami terorizmu, protiraketovej obrany, Spoločnej európskej bezpečnostnej a obrannej politiky a procesom rozširovania Aliancie;
•	odpoveďou na riziko terorizmu musí byť mnohostranne zameraná operácia celého medzinárodného spoločenstva;
•	vysoko ocenil prístup delegácie RF v Ottawe, ktorá prejavila plnú solidaritu a participovala na príprave záverečnej deklarácie k terorizmu, konštatoval tiež zmenu v myslení Dumy, ktorá už NATO nepovažuje za možné ohrozenie/nepriateľa;
•	Aliancia už nie je vojenské, ale predovšetkým politicko-vojenské zoskupenie, preto aj dôvody na jej rozšírenie by mali byť predovšetkým politické;
•	navrhované partnerstvo RF s NATO treba posudzovať vážne a hlavne využiť tento moment spolupráce.

Po ukončení brífingov pokračovalo 18. zasadnutie Výboru vlády PRENAME na úrovni štátnych tajomníkov pracovnou časťou rokovania. Výbor sa zaoberal kontrolou plnenia svojich záverov z predchádzajúceho zasadnutia a v tejto súvislosti uložil pracovnej skupine pre obranné a vojenské otázky spracovať a predložiť písomnú informáciu o stave plnenia a modifikácii partnerských cieľov. Ďalej vzal na vedomie informáciu o priebežnom plnení úloh Aktualizovaného ročného národného programu PRENAME na rok 2001 za predchádzajúce mesačné obdobie a tiež informáciu o stave zabezpečenia návštevy generálneho tajomníka NATO G. Robertsona v Bratislave.
Výbor vlády PRENAME sa zaoberal aj predbežným vyhodnotením výsledkov rokovania Posilneného politického výboru NATO na vyššej úrovni a SR, pričom sa zvlášť dotkol problematiky budúceho fungovania Národného bezpečnostného úradu (predovšetkým z hľadiska jeho financovania) a tiež zlepšenia podmienok pre činnosť Licenčnej komisie pre posudzovanie žiadostí o obchodovanie s vojenským materiálom. Výbor taktiež schválil Harmonogram spracovania Vyhodnotenia plnenia NP PRENAME v roku 2001. Prerokovanie Informácie o stave verejnej mienky a práce s ňou bolo z časových dôvodov a tiež vzhľadom na zložitosť problematiky presunuté na nasledujúce zasadnutie Výboru vlády PRENAME.

C. 	Závery a návrh opatrení:

a) 	Hlavný odkaz pre Slovensko z rokovaní v Bruseli v dňoch 30. – 31. 10. 2001 znie: Slovensko dosiahlo výrazný pokrok vo svojom úsilí stať sa členom NATO a nachádza na správnej ceste, nastúpený trend a tempo reforiem je však treba udržať.

b) V ďalšej etape prípravy je treba zamerať sa na:
1.	v politickej a ekonomickej oblasti 
•	upevnenie a ďalšie zvýšenie podpory verejnosti vstupu SR do NATO,
•	udržanie politickej stability a kontinuity zahranično-bezpečnostnej orientácie,
•	boj proti korupcii,
•	riešenie otázky národnostných menšín a Rómov,
•	pokračovanie v privatizácii a ekonomických reformách
2. 	v obrannej a vojenskej oblasti
•	implementáciu vypracovaných plánov reformy obrany, s osobitným zreteľom na ich reálnosť, finančnú náročnosť a možné sociálne dopady,
•	posilnenie účasti SR na misiách pod vedením NATO
	3. v oblasti zdrojov
•	zabezpečenie plánovaných finančných prostriedkov na reformu obrany, a to aj v prípade menej priaznivého ekonomického vývoja, než aký bol pri spracovaní plánov reformy predpokladaný
	4. v bezpečnostnej oblasti
•	implementáciu Zákona o ochrane utajovaných skutočností, 
•	plné sfunkčnenie Národného bezpečnostného úradu SR
	5. v legislatívnej oblasti
•	včasné prijatie legislatívy v oblasti obrany, nevyhnutnej na realizáciu reformných plánov.

c)	Ministerstvo zahraničných vecí SR zašle prostredníctvom Misie SR pri NATO v Bruseli Medzinárodnému štábu NATO odpovede na tie otázky členských štátov Aliancie ohľadom našej prípravy na členstvo v NATO, ktoré nemohli byť z časových dôvodov detailne zodpovedané.

d) 	Je potrebné zvážiť možnosť výraznejšieho angažovania sa SR vo vzťahu k Ukrajine ako výraz konkrétneho príspevku Slovenska k procesu rozširovania zóny stability a demokracie v euroatlantickom priestore. Po analýze možností SR v tomto smere treba využiť a prípadne doplniť Stratégiu rozvoja vzťahov Slovenskej republiky s Ukrajinou tak, aby v období jarného hodnotenia kandidátskych krajín zo strany NATO bolo možné informovať o konkrétnych krokoch SR (aktivity vlády ako aj mimovládnych organizácií) pri stabilizácii nášho suseda - Ukrajiny - a prípadne demonštrovať prvé výsledky.
	
e) 	Obe zasadnutia v Bruseli splnili svoj cieľ - Slovensko prezentovalo svoj Ročný národný program prípravy na členstvo v Aliancii na rok 2002, ktorý bol vysoko ocenený. Neformálne Aliancia vyzdvihla najmä odbornú pripravenosť zástupcov SR obhajovať plány a ciele v materiále stanovené. Výjazdové zasadnutie Výboru vlády PRENAME umožnilo cenný bezprostredný dialóg o kľúčových otázkach politiky Aliancie a jej rozširovania, čo bude využité v rámci prípravy SR na členstvo v rozhodujúcom období pred summitom NATO v Prahe.