Správa o priebehu a výsledkoch rokovania Európskej rady, 
Brusel 16. - 17. jún 2005

 	Európska rada (ďalej len „ER“) zasadala v Bruseli v dňoch 16. a 17. júna 2005. Ťažiskovými témami rokovaní bola finančná perspektíva a situácia ohľadom ratifikácie Zmluvy o Ústave pre Európu. Európska rada ďalej preskúmala tieto otázky:

1.	 Hospodárske, sociálne a environmentálne otázky
2.	 Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti
3.	 Vonkajšie vzťahy 
4.	 Rôzne

Pred zasadnutím vystúpil predseda Európskeho parlamentu (ďalej len „EP“) Josep Borrell, ktorý prezentoval názor väčšiny členov EP, že ratifikačný proces Zmluvy o Ústave pre Európu má pokračovať a k jej textu sa majú vyjadriť všetky členské krajiny po tom, ako bude upravený kalendár ratifikácie. Vyzdvihol potrebu hĺbkovej odbornej analýzy príčin doterajších ratifikačných neúspechov a zamietol modifikáciu Ústavnej Zmluvy (ďalej len ÚZ), keďže jej text považuje za vyvážený výsledok mnohých kompromisov. Rokovania o finančnej perspektíve sú podľa J. Borrella politickým rozhodovaním, ktoré ovplyvní akcieschopnosť Európskej únie (ďalej len „EÚ“) v nasledujúcich rokoch. Na záver poďakoval luxemburskému predsedníctvu za aktívnu spoluprácu. 

Na pozadí dvoch krízových situácií, odmietnutia ratifikácie Zmluvy o Ústave pre Európu vo Francúzsku a Holandsku a neschválenia finančnej perspektívy, sa ostatné body rokovania ER javia ako bezproblémové. Značný priestor bol venovaný zahraničnopolitickým témam. 

Zmluva o Ústave pre Európu

Témou prvého dňa samitu EÚ bola otázka ÚZ a jej ratifikácie. Po negatívnych referendách vo Francúzsku a Holandsku sa črtali predovšetkým dva smery ďalšieho postupu – odklad ratifikácie alebo jej ďalšie pokračovanie. 

Diskusia bola komplikovaná, predsedovia vlád a ministri zahraničných vecí prezentovali stanoviská svojich krajín, v ktorých sa po neúspešných referendách vo Francúzsku a Holandsku obracia verejná mienka v neprospech ÚZ. Z tohto dôvodu niektoré krajiny signalizovali, že hodlajú oddialiť, prípadne odložiť ratifikačný proces (Veľká Británia). Iné krajiny budú zasa pokračovať v ratifikácii (Malta predloží ÚZ parlamentu, Poľsko pripravuje referendum).

Negatívny postoj k ÚZ bol hodnotený skôr ako dôsledok nepriaznivých nálad a nespokojnosti s tempom a hĺbkou európskej integrácie. Nie je možné vo vnútropolitickom zápase ovplyvňovať mienku voličov prívalom lacnej pracovnej sily z východných krajín a zároveň očakávať podporu prehlbovania európskej integrácie (Francúzsko). Diskusia o ratifikácii sa prejavila i v postojoch členských krajín k otázke rozšírenia, kde možno pozorovať pozmenený kurz (napríklad voči Chorvátsku), prípadne zvyšovanie nárokov (Rumunsko). 

ER hľadala konsenzus až do neskorých nočných hodín. Môžeme konštatovať, že z prúdov presadzujúcich odklad ratifikácie alebo jej pokračovanie bol prijatý kompromis. Ratifikácia pokračuje, každá krajina si podľa svojho zvrchovaného a suverénneho rozhodnutia určí tempo ratifikačného procesu a podľa potreby vymedzí čas na reflexiu a komunikáciu s občanmi. Renegociácia, prípadne nová ÚZ nie je reálnou možnosťou. Uvedené závery plne korešpondujú s pozíciou SR.

Všetky spomenuté rozhodnutia sú premietnuté aj v prijatom vyhlásení k ÚZ (príloha VI Záverov ER). Novým prvkom vo vyhlásení bolo doplnenie, že ER sa k téme ratifikácie vráti na samite v júni 2006 a opätovne posúdi a vyhodnotí situáciu situácia ohľadom ratifikačného procesu. Do vyhlásenia bola doplnená podmieňovacia klauzula (“if necessary”), navrhnutá Poľskom a po negatívnych reakciách podporená aj Holandskom. Touto zmenou sa obmedzuje posun a odklad ratifikácie na tie krajiny, ktoré to považujú za potrebné a posun si prajú.

1.  FINANČNÁ  PERSPEKTÍVA

Rokovania o finančnej perspektíve boli veľmi náročné a prebiehali do neskorých nočných hodín 17. 6. 2005. Dopoludnia všetky krajiny len zopakovali svoje pozície. K čiastočným posunom došlo až v rámci pracovného obeda a počas popoludňajších a večerných bilaterálnych rokovaní, z ktorých napokon vzišiel nový, kompromisný návrh. Návrh následne podporilo 20 krajín. Odmietlo ho Holandsko, Švédsko, Španielsko, Fínsko a Veľká Británia. 

Výhrady proti návrhu sa týkali dvoch pozícií – reforma príjmov (a britského rabatu) je spojená s reformou poľnohospodárskej politiky (argument zastávaný najmä Veľkou Britániou, proti boli napr. Francúzsko a Írsko) a potrebou vynakladať viac zdrojov na inovácie, výskum a vzdelávanie a iné perspektívne politiky, než na politiky tradičné (postoj zastávaný napr. Švédskom alebo Holandskom). 

Keď predsedníctvo vyjadrilo ľútosť nad nemožnosťou dohody, vystúpilo 7 nových členských krajín (višehradské a baltické krajiny) a vyjadrilo ochotu k finančným ústupkom z peňazí, ktoré im boli v rámci finančnej perspektívy pridelené, v prospech krajín odmietajúcich dohodu. Výsledkom diskusie bolo, že už nejde iba o peniaze, najmä Veľká Británia požadovala hlbokú reformu systému prerozdeľovania v EÚ, predovšetkým agrárnych výdavkov. Absencia dohody bude mať politické a ekonomické dôsledky a ovplyvní aj finančné trhy. 

Na záver sa uskutočnila krátka diskusia o možnosti dohodnúť deklaráciu k finančnej perspektíve, ktorá by zakotvila vážnu diskusiu o reforme EÚ v budúcnosti, ale debata už bola politicky vyčerpaná. 

ER s poľutovaním skonštatovala, že nebolo možné dosiahnuť všeobecnú dohodu o finančnej perspektíve. Zdôraznila potrebu prehľadnosti zdrojov, ktoré má EÚ k dispozícii na podporu spoločných politík v budúcom rozpočtovom období, a zaviazala sa vynaložiť všetko úsilie na dosiahnutie tohto cieľa. 

ER zároveň vyzvala nadchádzajúce britské predsedníctvo, aby pokročilo v diskusiách a využijúc dosiahnutý pokrok hľadala riešenie všetkých otázok nevyhnutných pre uzatvorenie celkovej dohody v čo najkratšom čase.

2.  Hospodárske,  sociálne  a  environmentálne  OTáZKY

Trvalo udržateľný rozvoj

Na základe návrhu Európskej komisie (ďalej len „Komisie“) schválila ER “Vyhlásenie o hlavných zásadách trvalo udržateľného rozvoja” (príloha I Záverov ER) a pripomenula, že kľúčové ciele a hlavné zásady uvedené vo vyhlásení budú základom pre obnovenú stratégiu trvalo udržateľného rozvoja, ktorá by mala byť prijatá do konca roka 2005. Tento návrh hlavných cieľov a politík v zásade zodpovedá hlavným cieľom a zásadám trvalo udržateľného rozvoja definovaným v strategických dokumentoch SR, najmä v Národnej stratégii trvalo udržateľného rozvoja.

Ako základné ciele Komisia definovala ochranu životného prostredia, sociálnu rovnosť a súdržnosť, hospodársku prosperitu a prevzatie zodpovednosti na medzinárodnej scéne. 

Komisia plánuje v priebehu tohto roka pripraviť na základe predloženého materiálu novú stratégiu trvalo udržateľného rozvoja. Táto bude zahŕňať dlhodobé smerovania a jasné ciele. V rámci novej stratégie bude zefektívnený kontrolný mechanizmus. Vnútorná a zahraničná dimenzia trvalo udržateľného rozvoja bude integrálne zahrnutá do tohto projektu.

Lisabonská stratégia

ER vychádzala zo záverov zasadnutia ER v marci 2005, ktoré sa zameralo na strednodobé hodnotenie lisabonskej stratégie. Na ich základe bolo dohodnuté bezodkladne oživiť tento proces a revidovať priority so zameraním na rast a zamestnanosť. 

V súlade s oživením lisabonskej stratégie ER prijala Integrované usmernenia pre rast a zamestnanosť na obdobie rokov 2005 – 2008, pozostávajúce zo všeobecných usmernení hospodárskych politík a z usmernení politík zamestnanosti (príloha II Záverov ER). Integrované usmernenia sú zamerané na zvyšovanie potenciálu rastu a zamestnanosti, s väčším dôrazom na znalosti a inovácie (zvýšenie a zlepšenie investícií do výskumu a rozvoja, uľahčenie inovácie, absorpcia informačných technológií, silná priemyselná základňa EÚ), zatraktívnenie podnikateľského prostredia (rozšírenie a prehĺbenie vnútorného trhu, otvorenosť a konkurencia trhov v rámci a mimo EÚ, lepšia regulácia, rozšírenie a zlepšenie infraštruktúry EÚ) a zlepšenie trhu práce (primeraný vývoj miezd, zlepšenie vzdelávania a zvýšenie pozornosti mladým ľuďom).

Umernenia je potrebné do jesene 2005 premietnuť do národných programov reforiem. Komisia predloží lisabonský program Európskeho spoločenstva, ktorý bude súborom opatrení na úrovni EÚ, potrebných na dosiahnutie lisabonských cieľov.

Prijatie integrovaných usmernení je prvým výsledkom nového prístupu k stratégii, ktorý umožňuje na základe konania všetkých formácií Rady EÚ, ktorých sa implementácia týka, koordinovať dynamickým a konzistentným spôsobom makroekonomické a mikroekonomické politiky a politiky zamestnanosti, formulované v 24 integrovaných usmerneniach.

3. Priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti

Haagsky program

ER zobrala na vedomie prijatie akčného plánu na vykonávanie Haagskeho programu, ktorého cieľom je posilniť priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Akčný plán vymedzuje konkrétne aktivity, vrátane časového rozvrhu ich realizácie. Pozostáva z dvoch častí - najdôležitejších aspektov programu a priorít, ktoré by mali tvoriť základ činnosti Komisie na nasledujúcich päť rokov a konkrétnych aktivít, ktoré sa majú uskutočniť v stanovených termínoch.

Akčný plán úzko nadväzuje na už existujúce politiky v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Kladie dôraz na operačnú spoluprácu medzi účastníkmi vnútornej bezpečnosti EÚ (pružnejší charakter najnovšej činnosti operačného útvaru policajných riaditeľov, Europolu a Eurojustu, začatie činnosti Agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov EÚ). V druhom polroku 2006 ER počíta s jeho prehodnotením. Okrem uvedeného budú vypracované ročné správy o implementácii opatrení EÚ, prvá správa by mala byť spracovaná v decembri 2005 a bude si vyžadovať aktívnu participáciu zo strany členských štátov. ER považuje za dôležité, aby členské štáty vykonali opatrenia na uskutočnenie akčného plánu. 

V rámci protidrogovej stratégie ER privítala akčný plán boja proti drogám na roky 2005 – 2008.

Boj proti terorizmu

ER vzala na vedomie správu Rady EÚ o vykonávaní akčného plánu boja proti terorizmu. Poukázala na usmernenia, ktoré Rada vymedzila s cieľom vypracovať stratégiu v oblasti radikalizácie a náboru teroristov, a pripomenula dôležitosť dodržania lehôt nadobudnutia účinnosti opatrení, ktoré sú považované za prioritu z hľadiska účinného boja proti terorizmu.

Správa o vykonávaní akčného plánu boja proti terorizmu uvádza dosiahnutý pokrok v plnení jednotlivých bodov ako aj stav ratifikácie prioritných dohovorov a legislatívnych aktov. Hodnotí výmeny informácií medzi súdnymi a policajnými orgánmi, hodnotí problematiku financovania terorizmu, civilnej ochrany a ochrany dôležitej infraštruktúry, vonkajších vzťahov a problematiku radikalizmu a náboru do teroristických organizácií.

V druhom polroku 2005 ER odporúča venovať prioritnú pozornosť:
-	legislatívnym prácam zameraným na posilnenie policajnej a súdnej spolupráce; 
-	pokračovaniu v úsilí o lepšiu komunikáciu strategických a operačných informácií;
-	vypracovaniu stratégie a akčného plánu v oblasti radikalizácie a náboru teroristov;
-	sledovaniu vykonávania odporúčaní vypracovaných na základe hodnotenia národných protiteroristických opatrení a mechanizmov;
-	pokračovaniu vo vykonávaní stratégie pre oblasť financovania terorizmu;
-	posilneniu kapacít civilnej ochrany, ako aj budovaniu jednotky rýchlej reakcie; 
-	posilneniu politického dialógu s tretími krajinami o terorizme a medzinárodnej spolupráce v oblasti boja proti terorizmu a prijatiu všeobecného dohovoru proti medzinárodnému terorizmu v rámci OSN;
-	finalizovaniu programov pomoci pre vybrané prioritné tretie krajiny a v tejto súvislosti vybudovaniu siete odborníkov poverených reagovať na žiadosti tretích krajín o technickú pomoc;
-	opatreniam colnej spolupráce.

4. VONKAJŠIE VYŤAHY

Príprava samitu OSN v septembri 2005

ER podporila správu generálneho tajomníka OSN k reformnému procesu OSN. Samit OSN  v septembri 2005 by mal, opierajúc sa o uvedenú správu, prijať balík reformných opatrení týkajúcich sa rozvoja, bezpečnosti, ľudských práv, administratívnych a štrukturálnych zmien OSN. 
EÚ pripisuje veľkú dôležitosť dobrej príprave na samit OSN a účasti členských krajín na najvyššej úrovni. Zasadzuje sa za ambiciózny, vyvážený, ako aj konkrétny a akčne orientovaný výsledok samitu.
Na septembrovom samite OSN v New Yorku bude hodnotených aj prvých päť rokov plnenia Miléniových rozvojových cieľov a potenciál vyspelých donorov splniť ciele OSN. Závery ER reflektujú skutočnosť, že pre rozvojovú spoluprácu je rok 2005 kľúčový. Cieľom EÚ, i v kontexte záverov ER, je pripraviť do septembrového samitu OSN širšiu stratégiu EÚ pre financovanie rozvojovej pomoci. V tejto súvislosti ER ocenila dohodu, ktorú dosiahla Rada a potvrdila, že staré členské štáty sa zaväzujú dosiahnuť 0,51% pomer ODA/HNP do roku 2010 a 0,7% do roku 2015 a členské štáty, ktoré pristúpili k EÚ po roku 2002 sa budú usilovať o dosiahnutie 0,17% pomeru ODA/HNP do roku 2010 a 0,33% do roku 2015. 
EÚ hodlá zintenzívniť svoje úsilie na pomoc africkým krajinám, krajinám, v ktorých sa skončili konflikty, a nestabilným štátom. 
ER ďalej považuje pri príprave samitu za svoje priority vytvorenie Komisie pre upevnenie mieru, predchádzanie konfliktom, boj proti terorizmu, prijatie zásad pre použitie sily, odzbrojenie, nešírenie zbraní hromadného ničenia a ich nosičov a posilnenie kapacít OSN v oblasti zachovania mieru. 
ER víta, že sa reformné návrhy venujú otázkam ľudských práv, právnemu štátu a demokracii. V tejto súvislosti podporuje vytvorenie Rady pre ľudské práva, ktorá by zasadala počas celého roka. 
V rámci snahy rozvinúť environmentálny rozmer trvalo udržateľného rozvoja ER navrhla začať proces, ktorý povedie k rokovaniam o zriadení agentúry OSN pre životné prostredie.

Západný Balkán

ER opätovne potvrdila záväzok kontinuity agendy zo Solúna, ktorá deklarovala európsku perspektívu pre západný Balkán. Ďalej potvrdila pripravenosť EÚ pristupovať k integrácii každej krajiny západného Balkánu individuálne, na základe pokroku v plnení Kodanských kritérií a Stabilizačného asociačného procesu. Opakovane zdôraznila nevyhnutnosť plnej spolupráce s Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu (ICTY), zvlášť v kontexte 10. výročia masakry v Srebrenici. ER podporila krajiny západného Balkánu v zintenzívnení integračného úsilia a zdôraznila význam usporiadania slobodných a demokratických volieb v Albánsku. 
ER prijala aj vyhlásenie ku Kosovu (príloha III Záverov ER), v ktorom víta vymenovanie veľvyslanca Kaia Eideho za osobitného predstaviteľa generálneho tajomníka OSN, ktorý má v lete pripraviť hodnotiacu správu o plnení štandardov. Dôležité je konštatovanie, že akékoľvek riešenie pre Kosovo musí byť plne v súlade s európskymi hodnotami a normami, musí zaručovať ľudské práva a záruky na bezpečný návrat utečencov. 

Európska susedská politika

ER privítala schválenie akčných plánov s Ukrajinou, Moldavskom, Izraelom, Jordánskom, Marokom, Palestínskou autonómnou samosprávou a Tuniskom a prípravu plánov s krajinami južného Kaukazu, s Egyptom a Libanonom. Taktiež víta prípravu národnej správy o Alžírsku. 
ER ocenila snahy Ukrajiny pri zavádzaní demokratických mechanizmov a princípov trhovej ekonomiky. Je za posilnenie dialógu a vzájomných kontaktov medzi EÚ a Ukrajinou a  potvrdila svoj záujem pre rýchlu implementáciu akčného plánu EÚ – Ukrajina.
ER deklarovala svoje odhodlanie priamo sa angažovať pri riešení podnesterského konfliktu pomocou osobitného predstaviteľa EÚ pre Moldavsko. Potvrdila záväzok EÚ prehlbovať vzťahy s Bieloruskom a pripraviť akčný plán, avšak len v tom prípade, že vedenie krajiny bude rešpektovať základné princípy demokracie a občianskej spoločnosti. 

Strategické partnerstvo so stredomorskými krajinami a krajinami Blízkeho východu

ER schválila správu predsedníctva, generálneho tajomníka/vysokého predstaviteľa a Komisie o vykonávaní Strategického partnerstva medzi EÚ a stredomorskými krajinami, ako aj s Blízkym východom. Vyjadrila sa za rozšírenie strategického partnerstva o krajiny na východ od Jordánska.

Barcelonský proces

ER privítala uskutočnenie VII. Euro-stredomorskej ministerskej konferencie v Luxemburgu, ktorá komplexne vyhodnotila vývoj v barcelonskom procese, vymedzila základy pre budúcnosť procesu a prijala spoločné závery. Taktiež privítala pokrok v politickej, sociálnej, kultúrnej a humánnej oblasti. 
ER potvrdila záujem o úplné začlenenie Líbye do barcelonského procesu, avšak až po splnení podmienok Barcelonskej deklarácie.

Irak

ER potvrdila záväzok pomáhať krajine v demokratizačnom procese a privítala zámer Komisie zriadiť v Bagdade svoju delegáciu. Taktiež privítala prijatie operačného plánu integrovanej misie EÚ pre Irak v oblasti právneho štátu EUJUST LEX Radou EÚ, ktorý umožní oficiálne spustenie výcvikovej misie EÚ. 22. júna sa v Bruseli uskutoční medzinárodná konferencia o Iraku, ktorá má konkretizovať pomoc medzinárodného spoločenstva krajine.

Irán

ER privítala znovuobnovenie rokovaní o Dohode o obchode a spolupráci a o politickej dohode. Potvrdila, že EÚ je pripravená pokračovať v hľadaní možností ďalšieho rozvoja politickej a ekonomickej spolupráce s Iránom, ak Irán prijme opatrenia v oblasti boja proti terorizmu, porušovaniu ľudských práv a prístupu k blízkovýchodnému mierovému procesu. 
Ďalej potvrdila svoje odhodlanie pokračovať v plnení záväzkov z Parížskej dohody z novembra 2004 a zároveň zdôraznila, že EÚ očakáva plnenie záväzkov uvedenej dohody zo strany Iránu. Podmienkou pokračovania týchto procesov je zastavenie aktivít obohacovania a úpravy jadrového paliva v Iráne.

Mierový proces na Blízkom východe

ER prijala vyhlásenie k mierovému procesu na Blízkom východe (príloha IV Záverov ER). príloha IV.), v ktorom kladie dôraz na potrebu úplného splnenia povinností vyplývajúcich z „cestovnej mapy“, vyzýva Palestínu pokračovať v reformnom procese, zintenzívniť inštitucionálnu konsolidáciu a stanoviť termín parlamentných volieb. Zdôraznila význam úspešného opustenia pásma Gazy, ktoré je dôležité aj pre pokračovanie mierového procesu a nevyhnutnosť zmraziť izraelské aktivity v oblasti osídľovania palestínskych území.      

Libanon

ER prijala vyhlásenie k Libanonu (príloha V Záverov ER) ohľadom situácie po odsune sýrskych vojsk z Libanonu. Opätovne vyzvala k úplnému vykonávaniu rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN a privítala doposiaľ hladký priebeh libanonských parlamentných volieb.

Transatlantické vzťahy

ER pozitívne zhodnotila vývoj v transatlantických vzťahoch v prvom polroku 2005, menovite  
historicky prvú návštevu prezidenta USA v sídle EÚ a pravidelný samit EÚ - USA. Privítala začatie strategického dialógu medzi EÚ a USA s krajinami východnej Ázie, uskutočnenie samitu EÚ – Kanada a otvorenie rokovaní s Kanadou o dohode o rozvoji obchodu a investícií. 

Rusko

ER rovnako pozitívne ocenila aj samit s Ruskom, osobitne prijatie „cestovných máp“ na vytvorenie štyroch priestorov spolupráce. Privítala tiež podpis dohody o hraniciach medzi Ruskom a Estónskom a záväzok Ruska ukončiť v roku 2008 sťahovanie svojich vojsk zo základní v Gruzínsku, v zmysle istanbulských záväzkov z roku 1999.

Vzťahy s Áziou (Japonsko, Čína, India)

ER v záveroch poukázala, že vzťahom EÚ s Áziou prikladá veľký význam. Privítala uskutočnenie a závery dvoch najdôležitejších ministerských stretnutí: EÚ – Združenie krajín juhovýchodnej Ázie (ASEAN) a ázijsko–európskeho stretnutia (ASEM). Základnou úlohou týchto multilaterálnych podujatí z pohľadu EÚ je pozitívne ovplyvňovanie bezpečnostnej situácie a politickej stability v regióne a podpora jeho trvalo udržateľného hospodárskeho rozvoja. 
ER podporila pokračovanie prác na príprave akčného plánu s Indiou. 

Vzťahy s Afrikou

ER privítala posilnenie dialógu a spolupráce medzi EÚ a všetkými africkými krajinami, ktorého cieľom je strategické partnerstvo EÚ – Afrika. Zdôraznila svoju podporu Sudánu, oblasti Veľkých jazier, západnej Afrike a Somálsku. EÚ napomáha obnovenie mieru a rozvoja v celom Sudáne poskytnutím pomoci zo strany EÚ pre misiu AMIS (African Mission in Sudan).
EÚ sa zaviazala k aktívnejšiemu prístupu pri integrácii národnej armády Konžskej demokratickej republiky ako príklad využitia mechanizmu Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky na podporu mieru a bezpečnosti v Afrike.
Africká agenda zaberá najväčšiu časť v rámci objemu zahraničnej angažovanosti EÚ a v uvedenom trende sa bude pokračovať. ER trvá na urýchlenom uskutočnení 2. samitu EU - Afrika v Lisabone, ktorý stanoví dlhodobú stratégiu EÚ voči Afrike v kontexte pripravovaného samitu OSN na jeseň 2005.

Vzťahy s Latinskou Amerikou

ER vyzvala krajiny EÚ k posilneniu partnerstva s Latinskou Amerikou a s uspokojením prijala výsledky XII. ministerského stretnutia medzi EÚ a skupinou RIO.  
ER privítala výsledky dosiahnuté na stretnutí EÚ s MERCOSUR-om, ktoré by mali prispieť k zavŕšeniu biregionálnych rokovaní a k uzavretiu asociačnej dohody, a taktiež výsledky rokovaní uskutočnených v januári 2005 medzi EÚ a Andským spoločenstvom národov a EÚ a Strednou Amerikou.

Európska bezpečnostná a obranná politika

ER v záveroch schválila správu predsedníctva o Európskej bezpečnostnej a obranne politike, ktorá zachytáva vývoj európskej bezpečnostnej a obrannej politiky počas luxemburského predsedníctva a zároveň vymedzuje mandát pre nadchádzajúce britské predsedníctvo. 
Predmetom záverov ER sú otázky vytvárania bojových skupín, rozvoj civilných spôsobilostí, civilno-vojenská bunka, Európska agentúra pre vyzbrojovanie, vzdelávanie v oblasti európskej bezpečnostnej a obrannej politiky, posilňovanie partnerstva a spolupráce s tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami, spolupráca s OSN v oblasti krízového manažmentu.

5.  Rôzne

Boj proti HIV/AIDS a iným prenosným chorobám

ER privítala schválenie “Európskeho akčného programu boja proti šíreniu HIV/AIDS, malárie a tuberkulózy prostredníctvom externých akcií”. Implementácia akčného programu sa považuje za kľúčovú v rámci stratégie znižovania chudoby a fundamentálnu pre dosiahnutie Miléniových rozvojových cieľov. 

ER vyzvala: 
-	členské štáty a Komisiu podporovať investície do vhodných výskumných a vývojových činností, pokračovať v dialógu a spolupráci s krajinami na národnej, regionálnej a globálnej úrovni, ako aj s medzinárodnými organizáciami;
-	členské štáty pokračovať v úsilí o udržanie a rozvoj systému zdravotnej starostlivosti a zabezpečiť prístup tým, ktorí to potrebujú, k dostupnej antiretrovírusovej liečbe, ako aj k iným spôsobom liečby.

Green Diplomacy Network

ER vzala na vedomie správu o výsledkoch iniciatívy „Zelená diplomacia“, ktorú začala v júni 2003, a vyjadrila uspokojenie nad úsilím vynaloženým na lepšiu integráciu otázok životného prostredia a trvalo udržateľného rozvoja do vonkajších vzťahov. SR vyjadrila podporu diplomatickým snahám EÚ propagovať a posilňovať enviromentálne povedomie a informovať o pozíciách EÚ v tejto oblasti tiež nečlenské štáty. 

Hodnotenie výsledkov samitu členskými a kandidátskymi krajinami

Predsedníctvo
V znení schválenej deklarácie k ratifikácii ÚZ predseda vlády Luxemburska J.-C. Juncker konštatoval, že celý proces pokračuje ďalej s tým, že nenastane jej opätovné prerokovanie, ale skôr obdobie reflexie a diskusie. 
Po vnútropolitických úvahách o možnom odložení referenda v Luxembursku došlo nakoniec k definitívnemu potvrdeniu konania referenda dňa 10. 7. 2005. Administratíva to charakterizuje potrebou vyslania jasného signálu Európe. Referendum v Luxembursku má výrazne symbolický význam pre osud ÚZ.
Skrachovanie rokovaní o novej finančnej perspektíve (ďalej len „NFP“) interpretuje najmä ako následok nekompromisného postoja Veľkej Británie. Problémom nebola ani tak len otázka britského rabatu ako najmä skutočnosť, že T. Blair na poslednú chvíľu prišiel s návrhom reformovať štruktúru rozpočtu. Ak by sa dosiahla dohoda v najbližšom období, táto bude založená na hlavných líniách posledného návrhu súčasného predsedníctva. 

Belgicko
Rokovania k finančnej perspektíve 2007 - 2013 sú podľa predsedu vlády G. Verhofstadta síce neúspechom, ktorý však zatiaľ netreba príliš dramatizovať. Až 5 členských krajín nebolo ochotných pristúpiť na kompromisné návrhy z taktických dôvodov, aby si zachovali možnosť zlepšenia vlastnej „čistej“ rozpočtovej pozície. Ústretový postoj 10 nových členských krajín označil za „zahanbujúci“ z pohľadu pôvodných členských krajín EÚ.    
Predseda vlády sa vyslovil za čo najskoršiu „hĺbkovú diskusiu“ (najlepšie už v septembri 2005) o základných princípoch budúceho fungovania EÚ, vyjasnenie rozsahu oblastí, v ktorých sa má európska spolupráca ďalej prehlbovať, a pokračovanie ratifikačného procesu ÚZ. V prípade dlhšej pauzy hrozí, že nebude „pochovaná“ iba ÚZ, ale aj všetky idey obsiahnuté v tomto dokumente.      

Veľká Británia
Pri hodnotení júnového zasadnutia ER britská vláda zaujala racionálny postoj bez prehnaných emócií. Uvedomuje si, že stojí pred zložitým obdobím, ktoré však neznamená koniec intergačného procesu. Rozhodnutie ER k otázke pokračovania ratifikačného procesu ÚZ je pre Veľkú Britániu prijateľný kompromis. Vláda si je vedomá toho, že z vnútropolitického hľadiska nie je možné predložiť pôvodný text ÚZ na referendum. 
Britský premiér na pôde parlamentu obhajoval svoje rozhodnutie vetovať NFP. Výnimočne ho podporili aj poslanci oboch opozičných strán. Vo svojom vystúpení zopakoval známe argumenty o potrebe „dobrej dohody“, ktorá bude zodpovedať požiadavkám doby. T. Blair pripustil, že Veľká Británia je ochotná diskutovať aj o rabate, ale za podmienky, že sa bude diskutovať komplexne o celom rozpočte, teda aj o spoločnej poľnohospodárskej politike. Revízia finančnej perspektívy by sa podľa názoru T. Blaira mohla uskutočniť po francúzskych prezidentských voľbách v roku 2007.

Holandsko
Predseda vlády J. P. Balkenende ako aj minister zahraničných vecí B. R. Bot považuje všetky deklarácie politikov, podľa ktorých je EÚ v hlbokej kríze, za značne prehnané. Ako uviedol Balkenende, súčasná situácia je súčasne šancou pohnúť sa dopredu. Počas rokovaní samitu sa predseda vlády podľa vlastných slov stretol s pochopením k postoju Francúzov a Holanďanov, ktorí odmietli ÚZ. Dočasné odloženie ÚZ môže napomôcť ďalší rozvoj európskej integrácie, pokiaľ politici budú medzitým venovať viac pozornosti potrebám občanov. V otázke NFP vidí dostatok časového priestoru na rokovanie. Za neúspech rokovaní o rozpočte nemôže podľa neho luxemburské predsedníctvo viniť len Holandsko, keďže holandský kabinet dostatočne vopred oznámil svoj nesúhlas s kompromisným návrhom, ktorý predsedníctvo v období pred samitom sformulovalo. Podľa ministra zahraničných vecí je Holandsko ochotné aj naďalej zostať v pozícii najväčšieho čistého prispievateľa, ale rozdiel medzi príspevkami, ktoré uhrádza Holandsko a iné bohaté krajiny, sa musí radikálne zúžiť. Väčšina holandských parlamentných strán privítala výsledky bruselského samitu EÚ. 

Španielsko 
Španielsko sa pridalo do skupiny členských krajín, ktoré zablokovali dohodu o NFP, a to aj napriek tomu, že išlo o doposiaľ najvýhodnejšiu ponuku, akú Madrid v rámci súčasnej negociácie k NFP dostal a ktorá reflektovala prakticky všetky ich požiadavky. Zapaterovo rozhodnutie pridať sa k vetujúcim členským krajinám je na prvý pohľad v hlbokom rozpore s jeho deklarovaným pro-európskym postojom, avšak jednoznačne zapadá do kontextu aktuálnej vnútroštátnej situácie v Španielsku (kritika, že nedostatočne bráni záujmy Španielska). Zapatero prikročil k rozhodnutiu odmietnuť návrh predsedníctva s vedomím, že sa nepodarí dosiahnuť želaný kompromis a nestane sa jediným ,,hrobárom“ samitu. O tom, že nešlo o jednoznačné veto, svedčí aj fakt, že Zapatero prejavil vôľu participovať na renegociácii posledného návrhu predsedníctva.
V súčasnosti rezort diplomacie zdôrazňuje, že aj napriek tomu, že Španielsko bolo proti návrhu NFP, nemieni sa zúčastňovať na boji o európske líderstvo a verí, že proces integrácie bude pokračovať. V tomto smere dúfa, že všetky členské krajiny ratifikujú prístupovú dohodu s Bulharskom a Rumunskom.
V otázke ďalšieho ústavného vývoja v Španielsku nedôjde k otvoreniu diskusie o obsahu ÚZ, ktorá bola Španielskom riadne ratifikovaná. Začne sa však debata na tému dôvodov, pre ktoré sa EÚ dostala do dnešnej situácie, prečo existuje skupina euroobčanov, ktorí sa necítia spokojní v EÚ a nesúhlasia s projektom Európy. 

Nemecko
Vyhlásenia kancelára G. Schrödera jednoznačne potvrdzujú, že bol odhodlaný zasadiť sa za kompromis v otázke NFP, jeho menovité vyvodenie zodpovednosti voči Holandsku a Veľkej Británii možno považovať za vážnu výzvu týmto krajinám (z pohľadu SR možno naopak jednoznačne privítať ocenenie pripravenosti nových členských krajín na kompromis). Závery ER k ďalšej ratifikácii ÚZ hodnotil kancelár z pohľadu jej vyhliadok pozitívne, dávajúce možnosť tým, ktorí potrebujú viac času, vlastný ratifikačný proces lepšie pripraviť.
Opozičné reakcie kriticky upozorňujú nielen na striktné zotrvávanie vlády Nemecka na podpore Francúzska v otázke výšky výdavkov do poľnohospodárstva, ale i na oslabenie postavenia kancelára Schrödera v rámci EÚ pred parlamentnými voľbami na jeseň 2005. 

Reakcie vedenia CSU 
Vyhlásenia vedúcich predstaviteľov CSU zapadajú do kontextu rozbehnutej predvolebnej kampane v Nemecku. Paradoxne súčasná kríza v EÚ politicky CSU nahráva a analýzy ľudových hlasovaní či neúspešného samitu akoby dávali za pravdu politike tejto strany. 

Fínsko 
Fínsko je sklamané a rozčarované z výsledkov ER. Výsledky ER viedli k modifikácii niektorých fínskych stanovísk. Svoje „nie“ k NFP vysvetľuje „okolnosťami“ – neférové „pritlačenie k múru“ zo strany predsedajúceho Luxemburska v situácii, keď už bolo jej odmietnutie zo strany „veľkých sebeckých a arogantných hráčov“ jasné. V ratifikácii odporúča po „čase na rozmyslenie“ pokračovať.
Premiér M. Vanhanen neočakáva, že jeho vláda podá do Fínskeho parlamentu v blízkej budúcnosti návrh na schválenie ÚZ. Fínsko bude pravdepodobne patriť medzi krajiny, ktoré odložia ratifikáciu na neskorší termín.
V súčasnej kríze odporúča Fínsko vyčkať, aby sa nezdravá nevraživá atmosféra v EÚ upokojila a po dôkladnej všeľudovej, politickej i odbornej debate mohli členské krajiny pokračovať v budovaní spoločných ambicióznych európskych cieľov.
H. Tuuri, poradkyňa predsedu vlády pre európske záležitosti ocenila prístup nových členských krajín počas posledného samitu a vyjadrila presvedčenie, že predovšetkým nové, stredne veľké a malé členské krajiny EÚ musia zintenzívniť komunikáciu a nahradiť „nefungujúci motor“.
	
Írsko
Na júnovom zasadnutí ER sa objavili len bezprostredné reakcie predsedu vlády Írska Bertie Aherna, ktorý vyjadril sklamanie z výsledkov ER. Napriek tomu je podľa B. Aherna nevyhnutné, aby európski občania zostali optimistickí a ponechali si kladný postoj k európskemu procesu. 
Pozitívum vidí v tom, že ÚZ je naďalej dobrým dokumentom a jej znovuotvorenie sa nepredpokladá. Členské krajiny sa dohodli, že využijú obdobie do budúcoročnej ER na zlepšenie informovanosti a lepšie priblíženie EÚ občanom.
B. Ahern vyjadril sklamanie, že rokovania o ÚZ budú pokračovať v dlhšom období. V prípade Írska nemožno hovoriť o odsunutí konania referenda, pretože zatiaľ nebol stanovený dátum jeho konania. Pôvodné špekulácie o konaní referenda na jeseň 2005 sa nenaplnia. 
Vyjadril ďalej presvedčenie, že sa podarí nájsť riešenie k NFP do roku 2007. 
Všetky špecifické írske národné záujmy sú v ÚZ plne rešpektované. Takisto NFP plne odzrkadľovala záujmy Írska. Posledný negociačný box predsedníctva považovalo Írsko za vyvážený. 

ČR
Kríza v rámci EÚ sa zákonite prejavila aj na vnútropolitickej situácii v ČR. ČSSD už netrvá na spojení referenda s parlamentnými voľbami v roku 2006. Sociálni demokrati sa teda rozhodli prenechať zodpovednosť za ratifikáciu ÚZ v ČR víťazom budúcich volieb do Poslaneckej snemovne Parlamentu ČR. 
Ratifikácia ÚZ a euroagenda sa všeobecne vzhľadom na neúspech samitu v súčasnosti vytráca z predvolebnej kampane a zodpovednosť za ďalší vývoj sa necháva na budúcu vládu.

Prezident ČR Václav Klaus, na rozdiel od politikov vo väčšine členských krajín EÚ, nepovažuje vývoj ratifikácie ÚZ a rokovaní o NFP za negatívum, ale za šancu k budovaniu EÚ na nových princípoch, pričom sa nebráni ani prijatiu samotnej ústavy, ktorá by však bola založená na iných princípoch. Za dôležitý moment možno označiť jeho vyjadrenie, že nie je možné brániť ďalšiemu rozširovaniu EÚ, je potrebné dať šancu ďalším krajinám. 

Litva, Lotyšsko, Estónsko
Oficiálne hlasy zástupcov Litvy, Lotyšska i Estónska sú optimistické a vyjadrujú vieru vo vyriešenie súčasných problémov EÚ. 
Svoj pozitívny postoj k ÚZ už všetky tri pobaltské krajiny vyjadrili. Rovnako pozitívne boli aj hlasy vystupujúce sa za návrh luxemburského predsedníctva NFP a boli to nakoniec práve nové členské krajiny, ktoré sa snažili zachrániť situáciu na samite EÚ a ponúkli ústupky s cieľom dospieť ku kompromisnému riešeniu o finančnej perspektíve. 

Maďarsko
Ohlasy na samit boli relatívne obmedzené, z najvyšších predstaviteľov sa vyjadril len predseda vlády Maďarska F. Gyurcsány. Podľa neho je „Európa unavená“, nevie sa rozhodnúť pre vyššiu dynamiku. Členské krajiny čoraz intenzívnejšie presadzujú národné záujmy, avšak priznal, že ani on nepricestoval do Bruselu s tým, že má byť veľkorysý. F. Gyurcsány ocenil prijatie spoločného vyhlásenia členských krajín k ÚZ, ako aj fakt, že Maďarsko ostáva v skupine piatich štátov, ktoré majú najväčšie zisky a nie sú potrebné zmeny ani v doterajšom systéme plánovania. Kooperáciu štátov V4 charakterizoval ako príkladnú. 

Francúzsko
Prezident J. Chirac skonštatoval, že EÚ prekonáva ťažkú krízu a možnosť dohody k NFP bola podľa jeho vyjadrenia „veľmi blízko“. Keďže sa dohoda nedosiahla, je potrebné túto skutočnosť vziať na vedomie, analyzovať ju a vyvodiť patričné dôsledky. Odmietol spájanie „britského rabatu“ s otázkami spoločnej poľnohospodárskej politiky. J. Chirac považuje princíp, že každý prispeje k vzájomnej dohode o spoločných výdavkoch, predovšetkým na rozšírenie, za rozumný a vyvážený a vyjadril poľutovanie nad tým, že Veľká Británia odmietla tento princíp a prinútila niektoré krajiny „licitovať“ s prioritným presadzovaním národných záujmov na úkor európskych. Pripomenul, že Francúzsko urobilo ústupok v prijatí navŕšenia rozpočtu a zdôraznil, že spoločná poľnohospodárska politika je moderná, dynamická a zodpovedá potrebám Európy. 
Ocenil ústretovosť nových členských krajín vzdať sa niektorých výhod v záujme prijatia luxemburského kompromisu. Podľa neho to bol obdivuhodný a európsky postoj v porovnaní s egoizmom niektorých bohatých krajín. 
Opätovne zdôraznil potrebu pokračovať v procese ratifikácií ÚZ prispôsobenom novým okolnostiam a dôsledne analyzovať a vyvodiť dôsledky s prihliadnutím na názor európsky orientovaných občanov, aj tých ktorí v referendách povedali „nie“ ÚZ. Odmietol spájať výsledky samitu s otázkami rozširovania EÚ. 

Rakúsko
Kancelár W. Schüssel vyjadril sklamanie nad nevyužitou šancou, pretože považuje program pre nasledujúcich sedem rokov za dobrý ako pre európskych občanov, tak i pre oblasti výskumu, infraštruktúry a dobre by sa zvládli aj náklady spojené s rozšírením EÚ. Osobitne vyzdvihol postoj nových členských krajín, ktoré boli pripravené vzdať sa časti svojich nárokov v záujme dosiahnutia kompromisu. Východisko zo súčasnej krízy spočíva v  triezvom posúdení situácie. 
Koaliční partneri v Rakúsku hovoria o „kóme“, do ktorej upadla Európa, a navrhujú „zvoľnenie“ integračného rámca EÚ. Opoziční socialisti, ktorí boli v minulosti tradične proeurópski, dnes skôr odmietajú súčasné smerovanie Európy. Prejavilo sa to už ich postojom voči návrhu ÚZ, ktorú odporúčajú odmietnuť a vypracovať nový dokument. V súvislosti s NFP sú za diskusiu o zásadných zmenách vnútorného fungovania a usporiadania únie. Bude to však viazať všetky vnútorné zdroje EÚ a na ďalšie rozšírenie nebude mať únia v blízkej budúcnosti kapacity. Zelení naopak požadujú prekonanie národných egoizmov prostredníctvom hlbšej integrácie. 

Slovinsko
Slovinskí politici vyjadrili sklamanie nad výsledkami júnového samitu, nastal podľa nich čas na dôkladnú analýzu a zamyslenie sa nad ďalším pokračovaním integrácie. Slovinsko čaká náročná cesta rozčlenenia územia na tri regióny pre účely čerpania eurofondov. Je otázne, či o vhodnosti tohto kroku presvedčí vláda Slovinska Komisiu, ktorá bola zatiaľ k tomuto projektu značne zdržanlivá. Predseda vlády J. Janša vyjadril presvedčenie, že Slovinsko sa nestane čistým prispievateľom do rozpočtu EÚ. Privítal rozhodnutie ER o predĺžení procesu ratifikácie ÚZ. J. Janša označil neúspech rokovaní o NFP za výsledok „veľkého podielu egoizmu bohatých členských krajín“ EÚ. Finančná pozícia Slovinska vo vzťahu k rozpočtu EÚ bude horšia, ako by bolo v prípade, ak by došlo k dohode počas luxemburského predsedníctva.   
Na druhej strane si pozornosť zaslúži názor komisára J. Potočnika a europoslanca A. Peterleho o tom, že kompromisný návrh predložený luxemburským predsedníctvom neobsahoval dostatok zdrojov pre rozvoj EÚ. 

Švédsko
Žiadna z politických strán sa prehnane kriticky nevyjadrovala k postoju švédskej vlády v súvislosti s vývojom ratifikačného procesu ÚZ a neschválením NFP. Posledná verzia negociačného balíka NFP totiž rozhodne nezodpovedala švédskym predstavám. Švédsky premiér G. Persson požadoval v súvislosti s rozpočtom najmä zameranie sa na nové zdroje. Predstavitelia švédskych politických strán neúspech samitu, ako aj krízu, v ktorej sa v súčasnosti EÚ nachádza, pripisujú neochote niektorých „veľkých hráčov“ dohodnúť sa v zásadných otázkach. Pokiaľ ide o poľnohospodárstvo, väčšina švédskych politických strán sa pozitívne postavila k tvrdému postoju G. Perssona na samite, ktorým podporil Veľkú Britániu v otázke neschválenia terajšieho systému subvencií. Švédsko v poslednom období viackrát vyjadrilo názor, že ako severská krajina by mala mať skôr výhody pre niektoré svoje regióny, namiesto toho, aby finančnými príspevkami subvencovala poľnohospodársku politiku iných krajín.    

Taliansko
Predseda vlády S. Berlusconi vyzval všetkých, aby nezveličovali negatívne stránky európskeho samitu a vyjadril presvedčenie, že sa nakoniec podarí dospieť k dohode. Kritizoval J. Chiraca za nekoherentnosť medzi jeho výrokmi a činmi. Uviedol, že v polemikách medzi Chiracom a Blairom Taliansko podporuje pozíciu T. Blaira, pretože sa zameral na problémy a vystihol ich. Taliansky prezident C. A. Ciampi vyzdvihol dôležitosť ÚZ. Konštatoval, že je neisté kedy a akou formou bude možné obnoviť práce v prospech ÚZ, ale tieto zostávajú nevyhnutné. Podpredseda vlády a minister zahraničných vecí G. Fini konštatoval, že nedosiahnutie dohody o NFP nezabráni ďalšiemu rozvoju EÚ. Uviedol, že veľa vlád je čoraz menej pripravených obetovať svoje národné záujmy v mene európskej integrácie. Podľa neho nejde o egoizmus, ale o krízu dôvery. 

Chorvátsko 
Možno povedať, že posledné udalosti v EÚ (referendum vo Francúzsku a Holandsku a neschopnosť dohodnúť sa o NFP) nahrávajú aj v Chorvátsku euroskeptickým silám. Napriek tomu sa vláda usiluje udržať trend smerujúci k čo najrýchlejšiemu začatiu prístupových rokovaní s EÚ a potvrdenie hodnovernosti Chorvátska ako právneho štátu.
V Chorvátsku posudzujú priebeh a výsledky rokovania ER z dvoch základných aspektov – vyhliadok Chorvátska ako kandidáta na členstvo v EÚ a celkových perspektív únie.
Šance Chorvátska ako kandidátskej krajiny EÚ:
Po neúspešných referendách o ÚZ vo Francúzsku a Holandsku a po neúspechu dohody o NFP sa myšlienka ďalšieho rozširovania únie dostáva do pozadia. Pozornosť vzbudila skutočnosť, že Francúzsko, ktoré bolo dosiaľ naklonené otvoreniu prístupových rokovaní s Chorvátskom, sa dnes prihovára za spomalenie procesu rozširovania únie a na druhej strane Veľká Británia, ktorá najdôslednejšie podmieňovala začatie rokovaní zatknutím generála Ante Gotovinu, sa dnes vyjadruje o rozširovaní ako o nevyhnutnosti.

Rumunsko
Optimistický príchod rumunskej delegácie zo zasadania ER a ich tlmočenie pozitívnych postojov členov ER voči prijatiu Rumunska a Bulharska do EÚ k 1. 1. 2007 kontrastujú s pretrvávajúcimi varovaniami niektorých rumunských analytikov aj s vyjadreniami viacerých západných politikov a diplomatov upozorňujúcich na nutnosť dôsledného splnenia stanovených odporúčaní EÚ, bez ktorých bude vstup Rumunska odložený o jeden rok.