Slovenská republika sa v máji r. 2004 stane členom EÚ. Neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutia o vstupe do EÚ je aj záväzok, že Slovenská republika bude realizovať hospodársku politiku, ktorá umožní, aby sa stala tiež členom EMÚ. Vyplýva to zo skutočnosti, že vstupom do EÚ sa Slovensko stane v skutočnosti členom Hospodárskej a menovej únie, pričom z plnenia niektorých záväzkov člena menovej únie má výnimku. Slovensko sa ale musí stať členom EMÚ. 

Národná banka Slovenska viackrát deklarovala, že podporuje vstup do EMÚ v najskoršom možnom čase. K tomuto názoru nás vedie naše hodnotenie pozitívnych a negatívnych dopadov a rizík nášho budúceho členstva v EMÚ.

Podmienkou členstva v EMÚ je, aby krajina bola pripravená prijať jednotnú menu euro a bola schopná plniť záväzky, vyplývajúce z Paktu stability a rastu. Formálnou podmienkou  pripravenosti krajiny na prijatie jednotnej meny je splnenie nominálnych konvergenčných kritérií, tzv. maastrichtských kritérií (tab. 1). 

Tabuľka 1   Nominálne konvergenčné kritériá

Kritérium	
Definícia 		
		Referenčné obdobie	
Cenová stabilita	Inflácia nesmie byť vyššia ako priemerná miera  inflácie (meranej harmonizovaným indexom spotrebiteľských cien) 3 krajín EÚ s najnižšou infláciou + 1,5 % boda	V priemere za posledných 12 mesiacov pred hodnotením	
Fiškálny deficit	Pomer plánovaného alebo skutočného rozpočtového deficitu k HDP nesmie byť vyšší ako 3 %, resp. musí presvedčivo tendovať k tejto hodnote	V poslednom kalendárnom roku pred hodnotením	
Hrubý dlh vlády	Pomer vládneho dlhu k HDP nesmie prevýšiť 60 %, resp. nesmie sa zvyšovať	V poslednom kalendárnom roku pred hodnotením	
Dlhodobé úrokové sadzby	Úroková miera nesmie byť vyššia než priemerná úroková miera 3 krajín EÚ s najnižšou mierou inflácie + 2 % body 	V priemere za posledných 12 mesiacov pred hodnotením	
Stabilita menového kurzu	Členstvo v ERM2, pohyb výmenného kurzu v rámci fluktuačného pásma +/-15 %, avšak blízko centrálnej parite voči EUR, bez devalvácie voči mene žiadneho členského štátu	Minimálne 2 roky pred hodnotením	

Členstvo v EMÚ bude pre občanov a podniky na Slovensku znamenať predovšetkým zníženie nákladov na konverziu meny. Ide o významné zníženie nákladov, vzhľadom na to, že náš obrat ZO a platby za služby s EÚ a dnešnými kandidátskymi krajinami EÚ dnes predstavuje približne 1.5 násobok HDP (1600 mld. Sk). Už minimálne konverzné poplatky vo výške 0.25 % znamenajú podstatné náklady. V skutočnosti sú ale konverzné poplatky vyššie a zvyšujú náklady na realizáciu platobného styku o 1-3 %. 

Ďalší prínos vyplýva z odstránenia kurzového rizika slovenskej koruny voči euro. Kurzové riziko vyplýva z bežných fluktuácií kurzu, ale tiež z jeho vysokej celkovej volatility. Toto kurzové riziko dnes zvyšuje cenu zahraničného kapitálu až o 2% ročne. Zahraničný dlh Slovenska pritom dnes dosahuje okolo 13 mld. USD. Veľká časť týchto dlhov je denominovaná v euro. Znamená to teda, že náklady financovania ekonomiky sa v dôsledku kurzového rizika zvyšujú ročne až o stovky miliónov EUR. Pre ekonomický rast má podstatný význam stabilné ekonomické a menové prostredie. Očakávame, že zníženie úrovne a volatility inflácie a úrokových sadzieb a pokles rizikovej prémie v úrokových sadzbách budú znamenať  pokles reálnych úrokových sadzieb a umožnia zrýchlenie rastu HDP. Niektoré odhady hovoria, že toto zrýchlenie rastu ekonomiky by mohlo predstavovať takmer 1%. 

Za najväčšiu nevýhodu členstva v EMÚ sa  považuje strata nezávislej menovej politiky. Argumentuje sa tým, že prijatie spoločnej meny znemožní, aby sa v prípade nedostatočnej  konkurencieschopnosti ekonomiky a straty vonkajšej rovnováhy na nastolenie rovnováhy použil kurz a aby sa tak predišlo rastu nezamestnanosti a nevyužitia kapacít. Tento argument je však sporný. Predovšetkým, aj dnes, hoci máme svoju menu, je miera nezamestnanosti v niektorých regiónoch vysoká. To svedčí o tom, že problém nezamestnanosti nie je možne spájať len s neadekvátnou menovou politikou. Ďalej, analýzy ukazujú, že v podmienkach liberalizovaných kapitálových tokov a liberalizovaného devízového režimu sú možnosti menovej politiky  obmedzené. Podnik môže, okrem iného, sám rozhodnúť o tom, kde, v akej mene a v akom rozsahu sa bude financovať, čo znižuje účinnosť vplyvu menových nástrojov na chod liberalizovanej ekonomiky. 

Vyskytujú sa tiež obavy, že stabilizačné úsilie, ktoré vedie k znižovaniu inflácie, môže ohroziť hospodársky rast. Analýzy však ukazujú, že v rámci konvergenčného procesu, ktorý vedie ku vstupu do menovej únie, nominálna stabilizácia ekonomiky podporuje ekonomický rast. Ako vyplýva z nasledujúcej tabuľky (tab. 2), platilo to aj pre krajiny s tradíciou relatívne vysokej inflácie (Grécko, Portugalsko, Španielsko, Taliansko), u ktorých došlo v priebehu 90. rokov v procese ich smerovania do EMÚ k výraznej redukcii inflácie pri súčasnom zrýchľovaní miery hospodárskeho rastu. 

Tabuľka 2   Vývoj inflácie a hospodárskeho rastu vo vybraných krajinách
		1992-94	1995-97	1998-2000	
Grécko
	a	0,3	2,7	3,7	
	b	11,7	6,5	2,8	
Portugalsko
	a	1,2	3,5	3,9	
	b	5	2	1,8	
Španielsko
	a	0,8	3,1	4,3	
	b	3,2	2,3	1,7	
Taliansko
	a	0,7	2,0	2,1	
	b	2,8	2,7	1,3	
a – priemerný ročný rast HDP
b -  inflačný diferenciál (rozdiel medzi infláciou v príslušnej krajine a priemerom inflácie v troch krajinám EÚ s najnižšou infláciou)
Umožnili to makroekonomické politiky orientované na stabilitu, spolu s opatreniami štrukturálnych (vrátane inštitucionálnych) reforiem. Významnú úlohu tu zohrala prísna fiskálna politika, ktorá okrem iného vytvárala priestor pre voľnejšiu menovú politiku, a tým pre podporu podnikateľských aktivít. V niektorých krajinách sa ukázali ako účinné tiež dohody o mzdovej zdržanlivosti. 

SR dosiahla v minulosti podstatný pokrok v reálnej konvergencii a očakávame, že ďalšie dobiehanie dnešných krajín EÚ bude prebiehať rýchlym tempom. Významne tomu môže napomôcť práve naše budúce členstvo v EMÚ tým, že bude – už pred naším vstupom – podnecovať prílev zahraničného kapitálu vďaka očakávanému nižšiemu celkovému riziku ekonomického prostredia a predpokladanej väčšej celkovej finančnej a ekonomickej stabilite spoločného trhu. 

Významným argumentom pre naše čo najskoršie začlenenie do eurozóny je mimoriadne vysoká otvorenosť ekonomiky SR a výrazná orientácia vývozu na trh EÚ, kde smeruje viac ako 60 % exportu SR. Ak by sme za členské krajiny EÚ a EMÚ považovali aj dnešné kandidátske krajiny, potom naša orientácia na EÚ (EMÚ) bude ešte vyššia – až 90% nášho exportu smeruje do dnešných alebo budúcich krajín EÚ (EMÚ). 

Fiškálna konsolidácia je základný predpoklad nášho členstva v EMÚ

Vláda SR realizuje v súčasnosti posledné kroky pri administratívnej deregulácii cien. Tie budú znamenať prechodné výrazné zvýšenie inflácie v rokoch 2003-2004. Následne by mala inflácia smerovať k hodnotám blízkym 3%. Postupne sa znižujú úrokové sadzby. Je teda predpoklad, že v horizonte rokov 2005-2006 budeme plniť maastrichtské kritériá inflácie a úrokových sadzieb. 

Kľúčová otázka, ktorú musíme vyriešiť pri našom smerovaní do EMÚ, je zníženie fiskálneho deficitu pod úroveň 3% HDP. V roku 2003 sa vláda zaviazala znížiť deficit z úrovne okolo 7% (r. 2002) pod úroveň 5%, teda asi o 2% HDP. V návrhu východísk rozpočtu na rok 2004 sa predpokadá ďalšie zníženie fiskálneho deficitu, na 3.4% HDP, čo znamená zníženie deficitu o 1.6% HDP. V ďalšom období nášho smerovania do EMÚ teda zostáva znížiť deficit najmenej o 0.4% HDP. Konsolidácia rozpočtu a zníženie deficitu pod hranicu 3% HDP je nevyhnutným predpokladom uskutočnenia konkrétnych krokov na ceste do EMÚ, najmä zníženia inflácie a dosiahnutia kurzovej stability pri dohodnutej kurzovej parite (dohodnutom kurze).  

Národná banka Slovenska preto podporuje čo najrýchlejšiu realizáciu krokov na ozdravenie a konsolidáciu verejných financií a prijatie potrebných reforiem, ktoré túto konsolidáciu urobia udržateľnou. S predlžovanim procesu konsolidácie môže rásť odpor a neochota akceptovať potrebné opatrenia, navyše rastie riziko, že pre prijatie potrebných opatrení  nebude v r. 2006 dostatočná politická vôľa. Pomalé tempo konsolidácie rozpočtu môže zvýšiť volatilitu kurzu a úrokových sadzieb. 

Smerovanie do EMÚ nie je samoúčelné

Napriek tomu, že považujeme naše smerovanie do EMÚ za výhodné pre ekonomiku, kroky spojené s týmto smerovaním a prípadné náklady tohoto procesu, sú nevyhnutné samy osebe. Sú predpokladom nastolenia stabilného ekonomického prostredia, zníženia finančných a menových rizík a zvýšenia prílevu zahraničného kapitálu. Príprava na vstup do EMÚ je v zásade programom štandardizácie charakteristík krajiny na podmienky otvorenej medzinárodnej súťaže. Reformy s tým spojené by bolo potrebné uskutočniť bez ohľadu na to, či do EMÚ vstúpiť chceme, alebo nie. Je výhodné tieto reformy realizovať v programe plnenia maastrichtských kritérií, ktorý zabezpečí konzistentný rámec celého procesu.  

Dôležitý aspekt, ktorý nesmieme strácať zo zreteľa pri úvahách o rýchlosti náśho smerovania do EMÚ, je súčasná snaha našich susedov o skorý vstup do EMÚ. Vyhlásenia v tomto smere sa niekedy rôznia, je ale nesporné, že naše prípadné zaostávanie v smerovaní do EMÚ by bolo veľmi negatívnym signálom pre finančné trhy a investorov a znamenalo by stratu tých konkurenčných výhod, ktoré členstvo v EMÚ prinesie.