Návrh na určenie gestorských ústredných orgánov štátnej správy zodpovedných za prebratie smerníc a rámcových rozhodnutí

Predložený materiál predstavuje deviatu aktualizáciu pôvodného gestorstva smerníc prijatého uznesením vlády SR č. 962/2001 z 10. októbra 2001, s aktualizáciami uskutočnenými uzneseniami vlády SR č. 780/2002 zo dňa 10. júla 2002, č. 1232/2002 zo dňa 13. novembra 2002, č. 246/2003 zo dňa 2. apríla 2003, č. 983/2003 zo dňa 14. októbra 2003, č. 266/2004 zo dňa 31. marca 2004, č. 940/2004 zo dňa 6. októbra 2004, č. 253/2005 zo dňa 6. apríla 2005 a č. 761/2005 zo dňa 5. októbra 2005.

Návrh svojou povahou zohľadňuje potrebu poskytnúť navrhovateľom právnych predpisov efektívny nástroj dávajúci prehľad o najnovšie prijatých smerniciach a rámcových rozhodnutiach uverejnených v Úradnom vestníku Európskej únie a určuje zodpovednosť za prebratie dotknutých právnych aktov podľa rozdelených kompetencií medzi ústrednými orgánmi štátnej správy do slovenských právnych predpisov a za notifikáciu všeobecne záväzných právnych predpisov preberajúcich smernice do slovenského právneho poriadku. 
	
Smernice predstavujú záväzné právne akty vo vzťahu k členským štátom, pre ktoré sú určené, a to vzhľadom na cieľ, ktorý sa má dosiahnuť. Vnútroštátne orgány majú ponechané na výber, aké formy a spôsoby zvolia na dosiahnutie sledovaného výsledku. Aby sa ciele obsiahnuté v smerniciach  mohli aplikovať v každodennom živote, je potrebné prebrať celú normatívnu časť smernice, vrátane príloh, do vnútroštátneho práva. Smernice je potrebné prebrať takým spôsobom a do takých vnútroštátnych všeobecne záväzných právnych predpisov, aby bola zabezpečená účinná implementácia práva obsiahnutého v smernici a tiež, aby boli zabezpečené požiadavky princípu právnej istoty, právnej ochrany a vymožiteľnosti práva.

Rámcové rozhodnutia, prijímané podľa čl. 34 ods. 2 písm. b) Zmluvy o Európskej únii, sú ponímané rovnako ako smernice s výnimkou nemožnosti nadobudnutia priameho účinku. Účelom rámcových rozhodnutí je stanoviť právny základ pre zbližovanie právnych predpisov členských štátov v oblasti policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach.

Gestor zodpovedá za zabezpečenie prebratia smernice v náležitej súčinnosti s tými ústrednými orgánmi štátnej správy, ktorých sa prebratie smernice dotýka, v rozsahu kompetencií podľa zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. Gestor a spolupracujúce rezorty zodpovedajú za vypracovanie a predloženie návrhu slovenského právneho predpisu, v ktorom sa prebratie smernice a rámcového rozhodnutia vykoná. Gestor zároveň zodpovedá za vypracovanie tabuliek zhody k prebratým smerniciam. Rovnakú zodpovednosť má aj spolupracujúci ústredný orgán štátnej správy.

Gestor a spolupracujúce rezorty zodpovedajú za plnenie záväzkov, ktoré Slovenskej republike vyplývajú zo zmluvy o pristúpení Slovenskej republiky k Európskej únii podľa čl. 7 ods. 2 Ústavy SR, ako aj za notifikáciu slovenského právneho predpisu, ktorým sa preberá smernica. Notifikácia sa vykonáva voči Komisii Európskych spoločenstiev.

Primárne zodpovedným gestorom je to ministerstvo alebo iný ústredný orgán štátnej správy, do ktorého pôsobnosti patrí prevažný rozsah úpravy záväznej časti príslušnej smernice a rámcového rozhodnutia, v zmysle kompetencie určenej zákonom č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. Spolupracujúci rezort je spolugestorom zodpovedným za náležité prebratie smernice v tej časti, v ktorej je vecne príslušný podľa zákona č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov.

Návrh obsahuje 58 smerníc a 1 rámcové rozhodnutie, ktoré boli publikované v Úradnom vestníku Európskej únie od 1. augusta 2005 do 31. januára 2006.

	Gestorstvo ku všetkým smerniciam a rámcovému rozhodnutiu bolo určené predbežne na základe bodu B.2. uznesenia vlády Slovenskej republiky č. 553/2004 zo dňa 16. júna 2004, pričom gestorské rezorty identifikovali právny predpis, do ktorého budú tieto smernice prebraté. Tieto oznámenia gestorských rezortov sú už zapracované v prílohe k tomuto materiálu. Ak gestor alebo spolupracujúci rezort neoznámil pri predbežnou určení gestorstva alebo v medzirezortnom pripomienkovom konaní, ktoré návrhy všeobecne záväzných právnych predpisov zabezpečia prebratie smerníc, vykoná toto oznámenie dodatočne sekcii Inštitút pre aproximáciu práva Úradu vlády SR podľa bodu B.46. navrhovaného uznesenia vlády SR.

Určenie gestorstva smerníc schválených uznesením vlády SR je pre gestora a spolupracujúci rezort záväzné. Výmena gestora je možná len po vzájomnej dohode dotknutých rezortov a po písomnom oznámení takejto dohody sekcii Inštitút pre aproximáciu práva ÚV SR, ktorý následne vyznačí predmetnú zmenu v gestorstve smerníc a v databáze notifikácie smerníc.

Samotné termíny prebratia smerníc sú určené vo väzbe na termíny účinnosti/prebratia smerníc platné pre členské štáty Európskej únie, keďže po nadobudnutí zmluvy o pristúpení SR k EÚ je iný transpozičný termín možný, len ak to pripúšťa samotná smernica osobitne vo vzťahu k Slovenskej republike.

Pri plnení transpozičnej povinnosti však musí brať predkladateľ právneho predpisu do úvahy dĺžku legislatívneho procesu, keďže termín prebratia smernice znamená konečný termín, dokedy musí byť slovenský právny predpis platný a účinný a  prebratie smernice  musí byť riadne notifikované. Prípadné nedodržanie transpozičného termínu ale neznamená zánik povinnosti členského štátu vykonať riadne prebratie smernice do vnútroštátneho práva.

Uvedené smernice budú prebraté v časovom horizonte podľa transpozičných lehôt, keďže povinnosti SR ako členského štátu bude treba splniť v časových horizontoch na to určených. Nesplnenie tejto úlohy by predstavovalo aj priame porušenie povinnosti podľa článku 249 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva (ďalej len „zmluva“) v spojitosti s článkom  10 zmluvy, v dôsledku čoho by Komisia Európskych spoločenstiev mohla použiť ochranné opatrenia alebo podať žalobu proti Slovenskej republike na Súdny dvor Európskych spoločenstiev podľa článku 226 zmluvy.