Príloha
Organizácia spojených národov
––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––– 
Konferencia organizácie						TD/L.382
spojených národov 						17.júna 2004
o obchode a rozvoji						Originál: angličtina
–––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––

XI. zasadanie
Sao Paulo, 13. až 18. júna 204

                                  UNCTAD XI  –  DUCH SAO PAULA

My, členské štáty konferencie Organizácie spojených národov o obchode a rozvoji, ktoré sme sa zhromaždili v brazílskom Sao Paule v dňoch 13. až 18. júna 2004 na XI. zasadaní Konferencie sme sa zhodli na nasledujúcej Deklarácii:

1. Konferencia Organizácie spojených národov o obchode a rozvoji (UNCTAD) bola vytvorená v roku 1964 ako vyjadrenie presvedčenia, že na úspešné začlenenie rozvojových krajín do svetovej ekonomiky je potrebné spoločné úsilie medzinárodného spoločenstva. UNCTAD odvtedy zásadným spôsobom prispela k úsiliu rozvojových krajín výraznejšie sa zúčastňovať na svetovej ekonomike a adaptovať sa na jej zmeny. Tiež poskytla neoceniteľné fórum na prehĺbenie vzájomného vzťahu medzi obchodom a rozvojom a to z hľadiska národnej aj medzinárodnej perspektívy vo všetkých troch hlavných oblastiach jej mandátu.

2. Miléniová deklarácia, Monterreyský konsenzus, Program akcií pre najmenej rozvinuté krajiny (LDC), Almatský program akcií, Barbadoský akčný plán, Johanesburská deklarácia sústavného rozvoja a Deklarácia princípov a Akčný plán Svetového summitu o informačnej spoločnosti, ako aj iniciatívy zamerané na reformu OSN, posilnili mnohostrannosť a stanovili plán akcií na národnej a medzinárodnej úrovni v procese mobilizácie zdrojov pre rozvoj a poskytovanie medzinárodného prostredia podporujúceho rozvoj. Sme rozhodnutí zapojiť všetko naše úsilie na dosiahnutie cieľov stanovených v týchto textoch v odsúhlasených časových lehotách. Systém Organizácie spojených národov by mal aktívne presadzovať odsúhlasené rozvojové ciele medzi súčasnosťou a rokom 2015, ako je stanovené v Miléniovej deklarácii a UNCTAD bude hrať dôležitú úlohu v úsilí zameranom na splnenie týchto spoločných cieľov. 

3. Napriek všetkému úsiliu na podporu rastu na národnej a medzinárodnej úrovni, zostáva rozvoj najzásadnejším problémom celosvetového programu. Kontrasty medzi rozvinutými a rozvojovými krajinami, ktoré charakterizovali svet začiatkom 60-tych rokov minulého storočia existujú dodnes. V skutočnosti sa v mnohých ohľadoch rozdiel medzi nimi ešte prehĺbil. Kým globalizácia predstavovala významné výzvy a otvorila nové príležitosti pre mnohé krajiny, jej dôsledky boli značne rozdielne v rôznych krajinách aj v rámci jednotlivých krajín. Niektoré využívali prínosy plynúce z obchodu, investícií a technológií a vyzerá, že vyhrávajú boj zameraný na dosiahnutie rozvoja a odstránenie chudoby.

4. Väčšina rozvojových krajín, najmä africké krajiny a LDC, zostala na okraji globalizačného procesu. Stále čelia veľkým problémom pri realizácii ich ekonomického potenciálu a začleňovaní veľkého počtu nezamestnaných do výrobných odvetví. Existuje potreba zamerať  schopnosť medzinárodného obchodu tak, aby prispel k zmierneniu chudoby. Tiež je potrebné viac sa zamerať na komodity, vrátane problému nestability svetových cien komodít.

5. Pre všetky krajiny je dôležité, aby na medzinárodnej úrovni bolo možné rozvinúť úsilie a realizovať politiku tak, aby sa uľahčili interné zmeny a odstránili vonkajšie prekážky, ktoré bránia rozvojovému svetu v pevnom a stálom smerovaní k rozvoju. Môžeme oprávnene povedať, že 40 rokov po založení UNCTAD sa vzťah medzi obchodom a rozvojom, ktorý je základom jej mandátu, stal s prehĺbením globalizácie ešte dôležitejší.

6. Sme rozhodnutí bojovať za odstránenie chudoby a hladu. Treba prijať politické nástroje a opatrenia na národnej a medzinárodnej úrovni, najmä v oblasti obchodu a financovania, vrátane nových finančných iniciatív, na podporu vytvárania príležitostí pre chudobné ženy a chudobných mužov vo svete tak, aby mali prístup k práci a aby sa stabilizovalo a vyrovnalo odmeňovanie. To je stabilná cesta k reformám, stabilite a rastu.

7. Treba, aby medzinárodné spoločenstvo venovalo naliehavú pozornosť kritickej situácii najmenej rozvinutých krajín. Sme rozhodnutí vytvárať a lepšie využívať medzinárodné zdroje, prístup na trh a technickú pomoc pre LDC, aby sme im v kontexte efektívnej štátnej politiky umožnili vybudovať pevný základ pre ich rozvojový proces.

8. Treba urýchliť multilaterálne obchodné rokovania na základe pracovného programu z Doha s ohľadom na dosiahnutie včasného a úspešného záveru, ktorý plne odzrkadľuje mieru ambícií odsúhlasených v Doha. Keďže pracovný program z Doha po prvýkrát stavia rozvoj do centra multilaterálnych obchodných rokovaní, zbližuje sa s mandátom UNCTAD a posilňuje ho. V tomto ohľade sú všetci členovia WTO rozhodnutí skutočne zabezpečiť, aby výsledky z obchodných rokovaní riešili problémy rozvoja. Treba uľahčiť prístup rozvojových krajín, najmä najmenej rozvinutých krajín a krajín s transformujúcimi sa ekonomikami, do WTO. 

9. Uznávame, že lepšie prepojenie medzi úsilím na úrovni jednotlivých štátov a na medzinárodnej úrovni a medzi medzinárodnými peňažnými, finančnými a obchodnými systémami je zásadne dôležité pre zdravé celosvetové riadenie obchodu. Sme rozhodnutí zlepšiť prepojenie medzi týmito systémami, aby sme zlepšili ich schopnosť lepšie reagovať na potreby rozvoja. Mali by sme tiež pokračovať vo vytváraní pozitívnej synergie medzi obchodom a financiami a tak prepojiť toto úsilie a rozvoj. Osobitne treba venovať pozornosť zlepšeniu medzinárodných kapitálových tokov určených na rozvoj prostredníctvom, okrem iného, inovatívnych finančných mechanizmov, ako aj vyrovnaniu sa s nestálosťou medzinárodných kapitálových trhov. Treba tiež vážne zvážiť opatrenia a prijať príslušné kroky na zabezpečenie dlhodobej stability dlhu rozvojových krajín.

10. Mali by sme sa tiež zamerať na budúce problémy a príležitosti. Okrem národných zdrojov, akumulácie kapitálu a dostupnosti pracovnej sily tvoria dynamické sily dnešnej ekonomiky informácie, inovácia, kreativita a rôznorodosť. Sme rozhodnutí preklenúť rozdelenie a zabezpečiť harmonický, spravodlivý a rovnomerný rozvoj pre všetkých a vybudovať otvorenú informačnú spoločnosť, ktorá si bude vyžadovať partnerstvo a spoluprácu medzi vládami a inými zainteresovanými subjektami t.j. súkromným sektorom, občianskou spoločnosťou a medzinárodnými organizáciami.

11. Pozitívnejšie začlenenie rozvojových krajín a krajín s transformujúcou sa ekonomikou do medzinárodných obchodných tokov a multilaterálneho obchodného systému závisí aj na prijatí vnútornej politiky zameranej na presunutie do odvetví obsahujúcich inováciu, ktoré sa dynamickejšie rozvíjajú. Na dosiahnutie týchto výsledkov by mali krajiny využiť schopnosť skúmať možnosti a zachovať potrebný priestor na politiku, aby sa v ich štátnej rozvojovej stratégii dosiahla najlepšia možná rovnováha medzi rôznymi prístupmi. 

12. Proces rozvoja vyžaduje zvýšenú účasť všetkých spoločenských a politických síl pri vytváraní konsenzu na prijatie efektívnej štátnej politiky. Uznávame dôležitosť všetkých zainteresovaných subjektov t.j. vlád, súkromného sektora, občianskej spoločnosti a medzinárodných organizácií; príspevok všetkých môže v každej krajine viesť k dobrému riadeniu. Rozvoj je síce primárnou úlohou každej krajiny, ale treba uľahčiť domáce úsilie a doplniť ho priaznivým medzinárodným prostredím, založenom na multilaterálne odsúhlasených a aplikovaných pravidlách. Rozvojová politika by mala uznávať dôležitosť trhových síl v kontexte priaznivého podnikateľského prostredia, ktoré by mohlo pri podpore rastu prostredníctvom obchodu, investícií a inovácie, zahŕňať vhodnú politiku týkajúcu sa konkurencie a spotrebiteľskú politiku. Mali by si tiež uvedomiť dôležitosť príspevku štátu pri zabezpečovaní politickej a hospodárskej stability, rozvoji požadovaných regulačných rámcov, usmernení zdrojov na infraštruktúru a sociálne projekty, podpore sociálneho začlenenia a znížení nerovnosti. Sme rozhodnutí podporovať úsilie jednotlivých štátov zamerané na budovanie inštitúcií v rozvojových krajinách. Tiež sme toho názoru, že mestá a regióny by mali hrať v tomto úsilí dôležitú úlohu. 

13. Aj keď je stále limitovaný na určitý počet krajín, objavujú sa povzbudzujúce signály, že na Juhu sa vytvára zdroj celosvetového rastu. Tento nový rozvoj prispieva k vytvoreniu novej geografie svetového obchodu. Zdôrazňujeme dôležitosť iniciatív na uľahčenie vzniku nových dynamických centier rastu na juhu prostredníctvom dodatočných krokov na integráciu týchto vznikajúcich ekonomík s inými rozvojovými ekonomikami. To možno okrem iného dosiahnuť prostredníctvom komplexnejšieho Globálneho systému obchodných preferencií v rozvojových krajinách, ktorý by tiež mal riešiť problémy LDC.

14. Za predpokladu narastajúcej dôležitosti regionálnych a medziregionálnych iniciatív podporujeme UNCTAD, aby ďalej rozvíjala schopnosti určené na pomoc krajinám pri efektívnej účasti na týchto iniciatívach, pričom zabezpečuje aj funkčné a logické prepojenia s multilaterálnym systémom. 

15. Rozhodnutia ktoré sme prijali na tomto UNCTAD XI, ako doplnok k Akčnému plánu z Bangkoku akčnému plánu, tvoria pevný základ, na ktorom možno budovať a sú základnými nástrojmi v našej pokračujúcej angažovanosti na podporu UNCTAD pri plnení jej mandátu a v Organizácii spojených národov sú centrom integrovaného riešenia obchodu a rozvoja, na ceste k jej XII. Zasadaniu v roku 2008.

–––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––––
XI. zasadanie UNCTAD v Sao Paule, strana 4