Dôvodová správa

I. V š e o b e c n á  č a s ť 

1. Zhodnotenie platného právneho stavu

	Súčasný stav vymedzenia a podmienky ochrany chránenej krajinnej oblasti Slovenský kras nezodpovedajú potrebám ochrany prírodných hodnôt jeho územia, ako aj zabezpečeniu trvalo udržateľného a diferencovaného využívania. Preto Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky za súčasného uváženia uznesenia vlády Slovenskej republiky k programu podpôr a koncepcii rozvoja lokalít, ktoré sú zapísané v Zozname svetového prírodného a kultúrneho dedičstva č. 509 zo dňa 23.7.1996 poverilo Slovenskú agentúru životného prostredia v Banskej Bystrici vypracovaním návrhu na vyhlásenie národného parku Slovenský kras.

	Úloha pripraviť návrh nariadenia vlády SR, ktorým sa vyhlasuje národný park Slovenský kras vyplýva z uznesenia OPM č. 21 zo dňa 28. 2. 1997 a je ako opatrenie z Národného environmentálneho akčného programu Slovenskej republiky II., ktorý bol schválený uznesením vlády Slovenskej republiky  č. 1112 zo 16. decembra 1999. Realizáciou  predmetného návrhu sa okrem toho splní požiadavka uvedená pod  č. 7 písm. a  Dohody medzi vládou Slovenskej republiky a vládou Maďarskej republiky o spolupráci v oblasti ochrany životného prostredia a ochrany prírody, ktorá nadobudla platnosť 27. 5. 1999.
Slovenský kras je naším najväčším krasovým územím, ktoré má veľmi dobre vyvinutý krasový reliéf a skoro úplné zastúpenie krasového fenoménu charakteristického pre mierne klimatické oblasti. Krasové formy tu predstavujú škrapy, krasové jamy (závrty), krasové chrbty, priehlbne a údolia, ponory, vyvieračky, tiesňavy a kaňonovité doliny, jaskyne a priepasti, spravidla s bohatou kvapľovou, ale aj ľadovou výzdobou.  Zaraďujeme ho k planinovému typu krasu, ktorý charakterizujú vysokopoložené náhorné plošiny lemované strmými stráňami, skláňajúcimi sa k dnám priľahlých kotlín, kaňonovitých dolín a tiesňav. Najväčším jaskynným systémom je Domica, ktorá spolu s jaskyňou Baradla v susednom Maďarsku tvorí jeden genetický systém o dĺžke asi 21 km. Ďalšími známymi jaskyňami sú Gombasecká, Ardovská, Krásnohorská, Jasovská, Milada, Matilda, Červená jaskyňa (Silická Brezová), Majkova (Silica) a ďalšie. Často sú zastúpené aj vertikálne jaskynné systémy - priepasti. Najhlbšou známou priepasťou Slovenského krasu je Kunia priepasť (-203 m). 
Charakteristický ráz krasovej krajiny určuje najmä krasový reliéf, vlastnosti podložia, ale aj osobitá hydrológia. Z hľadiska výskytu podzemných vôd je Slovenský kras ojedinelým prírodným komplexom, ktorý sa vyznačuje až ich extrémnym bohatstvom., pričom sú významné aj z vodohospodárskeho hľadiska. Z tohoto dôvodu bola časť chránenej krajinnej oblasti Nariadením vlády č. 13/1987 Zb. vyhlásená za chránenú oblasť prirodzenej akumulácie vôd.
Slovenský kras predstavuje územie, na ktorom sa sústreďujú viaceré hodnoty mimoriadneho významu. Z hľadiska anorganickej prírody sú tu lokality, ktoré sa svojím významom zaraďujú medzi najdôležitejšie nielen na Slovensku, ale na celom území Západných Karpát (typické profily meliatskou skupinou a horninami silického príkrovu, typová lokalita viacerých druhov konodontov vrchného triasu, kostier holotúrií a brachiopodov - tu bola prvýkrát opísaná Gondonella carpatica, paleontologická lokalita najvyššieho triasu).
Jaskynné priestory Slovenského krasu sú okrem svojej geomorfologickej hodnoty významnými aj z hľadiska početných nálezov pravekého osídlenia. Práve z nich pochádza doteraz jediný dôkaz Homo sapiens fossilis na Slovensku, ojedinelý nález szeletskej kultúry, bohaté nálezy bukovohorskej kultúry, nálezy kultových masiek a obetného kultového ľudožrútstva, všetko nálezy európskeho významu.
Jaskyne Slovenského krasu a priľahlého Aggtelekského krasu v Maďarsku boli 9. decembra 1995 zapísané do Zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva.
Z rastlinných druhov je rumenica turnianska (Onosma tornensis Jáv.) vedená vo svetovej červenej knihe ohrozených druhov. Druhy zvonček tvrdoplodý (Campanula xylocarpa Kovanda), včelník rakúsky (Dracocephalum austriacum L.), črievičník papučkový (Cypripedium calceolus L.) a pálka Laxmannova (Typha laxmanii Lepech) sú v európskej červenej knihe ohrozených druhov. Okrem toho sa tu vyskytuje viac ako 300 kriticky ohrozených druhov stanovených na základe národných noriem.
Zo živočíšnych druhov sa na území Slovenského krasu vyskytuje 14 druhov obojživelníkov, 11 druhov plazov, 218 druhov vtákov a 71 druhov cicavcov (z nich 22 netopierov) zaradených do červenej knihy ohrozených druhov. Svojím významom prekračuje národný rámec fauna bezstavovcov a to aj fosílnych.
Územie Slovenského krasu bolo zaradené do zoznamu významných vtáčích území v rámci projektu ICBP. Vyskytuje sa tu 26 druhov avifauny, ktoré sú ohrozené v celej Európe. Ďalej sa tu vyskytuje kriticky ohrozený druh zaradený do Bernskej konvencie o ochrane európskeho živočíšstva - syseľ pasienkový (Spermophilus citellus).
V území navrhovaného národného parku a jeho ochranného pásma sa nachádza jedno biocentrum provincionálneho významu (Zádielska planina), dve biocentrá nadregionálneho významu (Plešivská planina, Hrhovské rybníky a Dolný vrch), 15 biocentier regionálneho významu, dva biokoridory nadregionálneho významu a tri biokoridory regionálneho významu.
Okrem uvedeného bolo na území navrhovaného národného parku doteraz vyhlásených:
10	národných prírodných rezervácií s výmerou 1 199,1269 ha,
6	prírodných rezervácií s výmerou 188,7302 ha,
16	národných prírodných pamiatok – jaskýň,
400	prírodných pamiatok – jaskýň.

Celková výmera územia s 5. stupňom ochrany je 1 387,8571 ha, čo je 4,0 % z celkovej výmery navrhovaného národného parku.
 
Právna ochrana časti Slovenského krasu bola doteraz zabezpečená od 31. 8. 1973, keď vyhláškou MK SSR č. 110/1973 Zb. bola vyhlásená chránená krajinná oblasť Slovenský kras o výmere 36 165,57 ha s ochranným pásmom o výmere 38 334,33 ha, spolu 74 499,90 ha. Takýto stav trval až do nadobudnutia účinnosti zákona NR SR č. 287/1994 Z.z. o ochrane prírody a krajiny, ktorý zrušil § 1 ods. 2 až § 2 až 7 uvedenej vyhlášky vrátane ochranného pásma. 

2. Zhodnotenie súladu s ústavou a so zákonom
		Návrh nariadenia vlády je v súlade s Ústavou Slovenskej republiky a § 12 ods. 2 a § 14 ods. 1 a 6 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 287/1994 Z.z. o ochrane prírody a krajiny.
3. Zhodnotenie súladu nariadenia vlády s právom Európskej únie a Dohovormi Rady Európy
Vzhľadom na to, že daná problematika nie je v práve Európskej únie upravená, nie je možné určiť charakteristiku relevantných právnych noriem EÚ a nie je ani možné určiť stupeň kompatibility s právnou normou EÚ.

4. Hospodárske a finančné dôsledky

Zhodnotenie stavu, využívania a vlastníctva pôdy

	Národný park Slovenský kras sa v návrhu vymedzuje na celkovej výmere 34 611,0832 ha.
	Bezvýhradnú prevahu v navrhovanom území má lesné pozemky s výmerou 27 809,2298 ha, čo predstavuje 80,35 % z celkovej výmery navrhovaného národného parku. 
	Podľa kategórií hospodárskej úpravy lesov hospodárske lesy zaberajú 11 396,19 ha, čo predstavuje 40,45 % a ochranné lesy zaberajú 13 849,37 %, čo predstavuje 49,17 %. Podiel ochranných lesov poukazuje na prioritnú pôdoochrannú funkciu lesa v navrhovanom území. Lesy osobitného určenia zaberajú plochu 927,62  ha, čo je 3,29 % a ostatné lesné pozemky 1997,98 ha, čo je 7,09 % z celkovej výmery lesnej pôdy.
	Z celkovej výmery lesnej pôdy 27 809,2298 ha je vo vlastníctve štátu 1 696,0025 ha, čo je 6,10 % z celkovej výmery lesnej pôdy, vo vlastníctve cirkví je 1584,7974 ha, čo je 5,70 %, a vo vlastníctve ostatných subjektov je 1137,4373 ha lesnej pôdy, čo je 4,09 %. Z hľadiska vysporiadania vlastníctva je 23 390,9926 ha lesných pozemkov nevysporiadaných, čo predstavuje 84,11 % z celkovej výmery lesnej pôdy.
	Najväčší podiel na obhospodarovaní lesného pôdneho fondu majú Lesy SR, OLZ Rožňava a Košice, ktoré sú podľa evidencie katastra nehnuteľností užívateľmi 26 630,4818 ha, čo predstavuje  95,76 % celkovej výmery lesných pozemkov navrhovaného národného parku. Proces reprivatizácie lesov nie je na území navrhovaného národného parku v súčasnosti ukončený.

	Z titulu vyhlásenia národného parku sa nepožaduje prekategorizovanie hospodárskych lesov do kategórie lesov osobitného určenia.

	Poľnohospodárska pôda na území navrhovaného národného parku zaberá výmeru 5 690,5526 ha, čo je 16,44 % plochy navrhovaného územia. Podstatnú časť poľnohospodárskej pôdy tvoria trvalé trávne porasty o výmere 5 601,5938 ha, čo je 98,4 % všetkej poľnohospodárskej pôdy. Orná pôda má výmeru 76,0323 ha, vinice 1, 2376 ha, záhrady 2,5828 ha a ovocné sady 9,1061 ha, čo predstavuje spolu len 1,6 % poľnohospodárskej pôdy navrhovaného národného parku. Poľnohospodárska pôda je sústredená prevažne do katastrálnych území obcí Silica a Plešivec. Jej väčšie plochy sú viazané najmä na plošiny Silickej a Plešivskej planiny. V štruktúre sú zastúpené výlučne trvalé trávne porasty, ktoré sa využívajú ako pasienky, menej ako jednokosné lúky a časť je v súčasnosti bez využitia. Z celkovej výmery poľnohospodárskej pôdy 5 690,5526 ha je vo vlastníctve štátu 113,0662 ha, čo je 1,99 %, vo vlastníctve cirkví 20,9706 ha, čo je 0,37 %, a vo vlastníctve ostatných subjektov je 60,0843 ha, čo je 1,06 % všetkej poľnohospodárskej pôdy v navrhovanom národnom parku. Poľnohospodárske organizácie, mestá a obce a iní vlastníci majú vlastnícky vzťah iba k zanedbateľnej výmere poľnohospodárskej pôdy. Podstatná výmera poľnohospodárskej pôdy navrhovaného územia 5 493,5794 ha, čo je 96,54 % má neznámych vlastníkov.

	Poľnohospodársky pôdny fond na území navrhovaného národného parku obhospodarujú v okrese Rožňava Družstvo Silická planina Silica, Poľnohospodárske podielnicke družstvo Plešivec a Hrhov, KRAS-BIO a.s. Rožňava, Agrodružstvo Honce, Roľnícke družstvo pod Soroškou Jablonov n.T., Agrokrass s.r.o. Plešivec, AGROMIX s.r.o. Plešivec, v okrese Košice okolie Poľnohospodárske družstvo Nová Bodva, AGROMOLD a.s. Moldava n. B., Poľnohospodárske družstvá Debraď, Nová Bodva a Drienovec.

	Oproti súčasnému stavu využívania poľnohospodárskej pôdy nedôjde v navrhovanom národnom parku k jej obmedzeniu, pričom cieľom bude optimalizácia využívania poľnohospodárskej pôdy. Opatrenia budú vyplývať iba z  povinnosti pravidelného denného prekladania košiarov a využívania vhodného spôsobu prechodného ustajňovania mladého hovädzieho dobytka s cieľom realizovať využívanie trvalých trávnych porastov na ekologicky únosnú mieru, pričom sa bude klásť dôraz aj na zvyšovanie estetickej úrovne hospodárenia.  Vzťahovať sa budú predovšetkým na najviac ohrozené lokality v severnej časti Plešivskej planiny a Horného vrchu a v juhozápadnej časti Silickej planiny. 

	Územie národného parku je významným z hľadiska akumulácie podzemných vôd, ktoré sa využívajú na zásobovanie obyvateľstva pitnou vodou. Preto aj nariadením vlády bol Slovenský kras (podoblasť Plešivská planina a Horný vrch) v roku 1987 vyhlásený za chránenú oblasť prirodzenej akumulácie vôd. V území sú vyhlásené pásma hygienickej ochrany vodných zdrojov so špecifickým režimom využívania. Hospodárske využívanie územia a iné záujmy, je potrebné zosúlaďovať s uvedeným nariadením.

Vyhlásením národného parku Slovenský kras dôjde k prekategorizovaniu podstatnej časti súčasného vlastného územia CHKO Slovenský kras na vyšší stupeň územnej ochrany, pričom územie ochranného pásma vyhláseného v roku 1973 sa zmenší približne o dve tretiny. Zvýšenie stupňa územnej ochrany spolu s vytvorením koncepcie trvalo udržateľného života na území národného parku prispeje k rozvoju vhodných ekonomických aktivít, ktoré budú v súlade s poslaním národného parku.

	V ochrannom pásme navrhovaného národného parku je pomer medzi lesnými pozemkami a poľnohospodárskou pôdou v podstate vyrovnaný. Lesné pozemky majú výmeru 5 489,2544 ha, čo je 46,75 %  a poľnohospodárska pôda 5 240,8593 ha, čo je 44,64 % z celkovej výmery ochranného pásma 11 741,5677 ha. Poľnohospodársku pôdu tvoria prevažne trvalé trávne porasty o výmere 3 346,0220 ha, čo predstavuje 28,50 % z celkovej výmery ochranného pásma. Orná pôda má výmeru 1 580,0731 ha, čo je 13,46 % celkovej výmery.
	Z lesného fondu majú najväčšiu výmeru lesy hospodárske 2 542,43 ha, čo je 47,65 % lesných pozemkov ochranného pásma. Ochranné lesy majú výmeru 1 617,50 ha, čo je 30,31 %, lesy osobitného určenia 998,58 ha, čo je 18,71 % a ostatné lesné pozemky 177,97 ha, čo je 3,33 % všetkých lesov ochranného pásma. Podstatná časť lesných pozemkov ochranného pásma  5 474,3333 ha (99,7 %) má nevysporiadané vlastníctvo. Proces reprivatiácie lesov na území ochranného pásma nie do súčasnosti ukončený, čo vplýva aj stav evidencie nehnuteľností.
	Lesný fond v ochrannom pásme navrhovaného národného parku obhospodarujú  Lesy SR prostredníctvom OLZ Rožňava, Košice a Revúca. 

	Poľnohospodárska pôda v ochrannom pásme navrhovaného národného parku je sústredená do Turnianskej a Rožňavskej kotliny a časť je v okolí sídiel Silica a Silická Brezová. Prevládajú trvalé trávne porasty, menšiu časť predstavujú orné pôdy. Najväčšiu výmeru obhospodaruje Poľnohospodárske družstvo Pod Soroškou (1 087,5523 ha) a Družstvo Silická planina (867,5779 ha), čo predstavuje 16,65 % výmery ochranného pásma. Súkromníci hospodária na 624,5173 ha ochranného pásma, čo je 5,32 %.
Celková výmera ochranného pásma navrhovaného národného parku je 11 741,5677 ha.  
Z titulu vyhlásenia ochranného pásma pripravovaného národného parku nedôjde na jeho území k obmedzeniu lesného hospodárenia, poľnohospodárskej výroby, ani hospodárenia na Rybárskej farme Hrhov.

Kvantifikácia finančných dôsledkov zriadenia národného parku na štátny rozpočet

Preznačenie hraníc národného parku a označenie ochran. pásma 	500 000	Sk
Vypracovanie podkladov na vklad územia do katastra nehnuteľností	10 000	Sk
Vypracovanie a vydanie nových máp národného parku	340 000	Sk
Doplniť súčasný stav zamestnacov o jedného strážcu	100 000	Sk
Spolu	950 000	Sk

	Výdavky súvisiace so zriadením národného parku budú hradené z rozpočtu kapitoly Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky.

II.  O s o b i t n á   č a s ť 

K § 1
	Uvádza sa tu geomorfologický celok Slovenský kras, ktorého časť nachádzajúca sa v okresoch Rožňava a Košice okolie sa vyhlasuje za národný park.

K § 2
	Vymenúvajú sa jednotlivé katastrálne územia, v ktorých sa územie národného parku nachádza a uvádza sa jeho výmera.

K § 3
	Podobne ako v § 1 a § 2 v prípade vlastného územia národného parku, v tomto bode sa vyhlasuje ochranné pásmo nachádzajúce sa v okresoch Rožňava, Košice okolie a Revúca, ktorého funkciou je eliminovať, alebo zmierňovať negatívne vplyvy na územie národného parku. 

K § 4
	V súlade s § 14 ods. 6 zákona č. 287/1994 Z.z. o ochrane prírody a krajiny ustanovujú sa podrobnosti o podmienkach ochrany územia národného parku a jeho ochranného pásma.

K § 5
	Základom pre vymedzenie, označenie a identifikáciu územia národného parku a jeho ochranného pásma v teréne, ako aj pre evidenciu územia v katastri nehnuteľností sú mapy. V tomto bode sa menovite určuje, kde sú tieto mapy uložené pre potreby nahliadnutia do nich. 

K § 6
	Vyhlásením národného parku a jeho ochranného pásma sa vyhláška č. 110/1973 Zb., ktorou bola vyhlásená chránená krajinná oblasť Slovenský kras, stáva bezpredmetnou a z toho dôvodu sa navrhuje zrušiť.