Prevod kompetencií k správe a rozvoju vodných ciest

1.	Úvod
V Programovom vyhlásení vlády Slovenskej republiky sa vláda v súlade s Dopravnou politikou Slovenskej republiky v oblasti vodnej dopravy zaviazala posúdiť možnosť preradenia správy vodných dopravných ciest v oblasti vnútrozemskej plavby do pôsobnosti Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR.
Táto úloha  bola Ministerstvom dopravy, pôšt a telekomunikácií SR chápaná ako systémové opatrenie na účely zlepšenia kompetenčných vzťahov pre zabezpečovanie úloh prevádzky      a rozvoja európskej vnútrozemskej plavby, realizáciou opatrení v oblastiach infraštruktúry, bezpečnosti,  spoľahlivosti a efektívnosti vodnej dopravy. Opatrenia by mali byť zamerané hlavne na zefektívnenie úloh  rozvoja, výstavby a údržby vodných ciest a ich finančného krytia pri zachovaní iných nevyhnutných potrieb starostlivosti o vodné toky, zabezpečenie protipovodňovej ochrany a ďalších vodohospodárskych záležitostí. Z pohľadu správcu vodného toku je prioritnou úlohou správa vodných tokov pri zohľadnení všetkých funkcií vodného toku, a to hlavne bezpečné odvádzanie vôd, zabezpečovanie kvality vôd, ochrana biotopov, využitie na chov rýb a športový rybolov, energetické využitie, plavbu a pod. Plavba je len jednou z mnohých funkcií využitia toku a nemôžu jej byť podriadené ostatné funkcie. Využitie toku musí byť komplexné. 
Popri širokom rozsahu zabezpečovania celého komplexu vodohospodárskych úloh rezortom životného prostredia bolo nutné celkové posúdenie potrieb vodnej dopravy a voľba optimálneho spôsobu ich riešenia a inštitucionálneho zabezpečenia.
2.	Súčasné legislatívne a inštitucionálne zabezpečenie vodných ciest             v Slovenskej republike
Zákon č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov nie je v určovaní kompetencií vo veci rozvoja, výstavby a údržby vodných ciest konkrétny. 
Kompetencie vo vzťahu k vodným cestám podľa legislatívy Slovenskej republiky určuje zákon č. 364/2004 Z. z. o vodách a o zmene zákona Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov (vodný zákon) (ďalej len „zákon č. 364/2004 Z. z.“) a zákon č. 338/2000 Z. z. o vnútrozemskej plavbe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon č. 338/2000 Z. z.“). 
Zákon č. 364/2004 Z. z. v § 19 ustanovuje povinnosti prevádzkovateľov plavidiel hlavne s dôrazom na predchádzanie znečisťovaniu vôd, ale nie záväzky správcu vodných tokov               k vodným cestám. Podľa § 48 ods. 3 písm. p) zákona č. 364/2004 Z. z. správa vodných tokov zahŕňa celý rad činností, pričom jednou z uvedených činností je povinnosť správcu vodného toku zabezpečovať úlohy prevádzkovateľa vodnej cesty a vytyčovať plavebnú dráhu za úhradu. Podľa § 78 ods. 3 písm. e) zákona č. 364/2004 Z. z. platby za používanie vôd na plavbu na vodných cestách a za poskytovanie ďalších služieb vo verejnom záujme uhrádza štát. 
V nariadení vlády Slovenskej republiky č. 755/2004 Z. z., ktorým sa ustanovuje výška neregulovaných platieb, výška poplatkov a podrobnosti súvisiace so spoplatňovaním užívania vôd, je ustanovené, že neregulovaná platba je platba poskytnutá za udržiavanie splavnosti vodných ciest1) a vytyčovanie plavebnej dráhy na plavbu na vodných cestách na účely používania vôd na plavbu. Výška týchto neregulovaných platieb predstavuje ekonomicky oprávnené náklady správcu vodných tokov schválené Ministerstvom životného prostredia Slovenskej republiky. Správca vodných tokov uplatňuje nárok na úhradu ekonomicky oprávnených nákladov za predmetné služby prostredníctvom rezortu životného prostredia      z prostriedkov štátneho rozpočtu do 31. marca bežného roka.2) Úhradu nákladov za tieto služby poskytuje správcovi vodných tokov Ministerstvo životného prostredia SR. Zákon       č. 338/2000 Z. z. v časti Vodné cesty a ich správa v § 3 ustanovuje:
„(1) Prevádzkovateľom vodnej cesty je správca vodného toku. Prevádzkovateľom vodnej cesty na inej vodnej ploche je správca inej vodnej plochy.
(2) Správca vodného toku, ktorý plní úlohy prevádzkovateľa vodnej cesty, je zodpovedný za udržiavanie a zlepšovanie podmienok na prevádzku plavidiel na sledovaných1) vodných cestách. Správca vodného toku zodpovedá za vytýčenie plavebnej dráhy a za vyznačenie plavebných prekážok na vodných cestách na základe pokynov Štátnej plavebnej správy.
(3) Vodné cesty sa delia na sledované a nesledované. Podrobnosti o zaradení vodných ciest a ich jednotlivých úsekov do príslušných tried podľa klasifikácie európskych vodných ciest, ako aj určenie, ktoré vodné cesty sa sledujú, ustanovuje všeobecne záväzný právny predpis1), ktorý vydá Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií Slovenskej republiky po dohode s Ministerstvom životného prostredia SR.“.
V § 4 zákona č. 338/2000 Z. z. sú vymenované súčasti vodnej cesty a činnosti vykonávané na vodnej ceste. Za súčasť vodnej cesty sa považujú najmä miesta státia plavidiel v prístavoch alebo mimo prístavov, hate, plavebné komory, rejdy, prístaviská, vyväzovacie zariadenia prístavov, opevnenia brehov, regulačné stavby, plavebné znaky, plavebné chodníky, ochranné pásma vodnej cesty, vodné časti, brehové úpravy a nábrežné múry prístavov.
Pre porovnanie uvádzame v prílohe č. 1 príklady inštitucionálneho zabezpečenia v oblasti vodných ciest v Rakúsku a Českej republike.
3.	Súčasný stav údržby a rozvoja vodných ciest 
Slovenský vodohospodársky podnik, š.p. (SVP, š.p.), založený Ministerstvom životného prostredia SR, ako správca vodných tokov v rozsahu svojich pracovných činností deklaruje zabezpečenie prevádzky a údržby vodných ciest a vytváranie podmienok na vodných tokoch a nádržiach pre plavbu a iné národohospodárske využitie. Jeho celkové náklady pre potreby plavby pozostávajú z bagrovania brodov, vytyčovania plavebnej dráhy a umiestňovania a údržby plavebných a brehových znakov, merania a vyhodnocovania zmien dna koryta vodnej cesty, vyhotovovaní plavebného značenia, opráv brehových opevnení a smerových stavieb.
Podľa rezortu dopravy je však rozsah týchto činností len časťou toho, čo by mal v zmysle § 4 zákona č. 338/2000 Z. z. správca vodných tokov zabezpečovať. Zodpovedá tomu aj skutkový stav brehových opevnení, prístavných hrán, brehov v ochranných pásmach, starostlivosti o brehy a plavebné chodníky. Objektívne treba konštatovať, že vymenované povinnosti správca vodného toku plní len v tej najnutnejšej miere. 
Ako príčinu tohto nepostačujúceho štandardu rezort životného prostredia uvádza nedostatočné financovanie zo strany štátu, t. j. neuhrádzanie uplatňovaných, ekonomicky oprávnených nákladov za poskytnuté predmetné služby z prostriedkov štátneho rozpočtu. V dôsledku toho Slovenská republika už desiatku rokov neprojektuje a nerealizuje rozvoj a modernizáciu vodných ciest. Pri posudzovaní výsledkov za minulé obdobia v oblasti údržby, rozvoja a budovania vodných ciest v Slovenskej republike je možné konštatovať stagnáciu. Medzinárodná vodná cesta Dunaj musí byť udržiavaná, lebo k tomu Slovenskú republiku zaväzuje Belehradský dohovor, ale robia sa len najnutnejšie práce. 
Tento stav vznikol historickým usporiadaním kompetencií k vodným cestám, mimo rezort dopravy. Buď vodné cesty spravoval rezort lesného hospodárstva, čo pravdepodobne súviselo s plavením dreva, alebo rezort energetiky kvôli hydroelektrárňam, alebo rezort pôdohospodárstva, čo súviselo s potrebami meliorácií a zavlažovania, alebo nakoniec rezort životného prostredia, ktorý zabezpečuje hlavne potreby ochrany prírody. Takéto riešenie nie je bežné, keďže v okolitých štátoch spravujú príslušnú infraštruktúru rezorty dopravy práve z dôvodu koherentného rozvoja dopravných prostriedkov a technológií s potrebami ich prevádzkovania. 
Pre rozvoj vodnej dopravy sú dôsledky uvedeného stavu v Slovenskej republike veľmi negatívne. Dôkazom toho je skutočnosť, že je vybudovaná Vážska vodná cesta od Maduníc až po Žilinu, ktorá je vedená po derivačných kanáloch projektovaných aj na plavebné účely, avšak dobudovaných len pre energetické a vodohospodárske účely. Energetické stupne sú osadené nedokončenými plavebnými komorami, takže počas 50-ročnej prevádzky tejto energetickej kaskády po vodnej ceste nepreplávala ani jedna loď. Je to preto, že historicky sa rezort dopravy finančne nepodieľal na takýchto projektoch a na Váhu bola energetická časť dobudovaná pre potreby energetiky a hydrotechnická a vodohospodárska časť pre potreby protipovodňovej ochrany. V dôsledku toho sú v prevádzke iba horné vráta plavebných komôr a využívajú sa len na prepúšťanie veľkej vody, ale nie plavidiel. Takýchto prípadov je v Slovenskej republike viac. Vodný stupeň Selice tiež nie je dokončený, keďže záujem plavby nie je dostatočne rešpektovaný a iné rezorty používajú verejné zdroje len na ich odvetvové účely, nehľadiac na zákon č. 338/2000 Z. z.
Práve na týchto príkladoch je transparentné to, že je potrebné doplniť kompetencie k rozvoju vodných ciest. Tento nedostatok spôsobuje  prekážku v spolupráci pri riešení a realizovaní požiadaviek na vodné cesty a ich súčasti. Táto prekážka bráni rozvoju vodnej dopravy, čo má negatívny ekonomický, hospodársky a environmentálny dosah na celé Slovensko a spôsobuje aj ťažkosti v plnení záväzkov Slovenskej republiky vyplývajúcich z dopravnej politiky EÚ.
4.	Záväzky Slovenskej republiky v oblasti rozvoja vodnej dopravy 
4.1  Program podpory rozvoja vnútrozemskej vodnej dopravy – časť Infraštruktúra
V súčasnosti sa tvorí Program podpory rozvoja vnútrozemskej vodnej dopravy v SR, ktorý má za úlohu aplikovať hlavné ciele Akčného programu EÚ „NAIADES“ vo vnútrozemskej vodnej doprave na Slovensku. Akčný program rozvoja vnútrozemskej vodnej dopravy na Slovensku mapuje súčasný stav, navrhuje alternatívne možnosti rozvoja a opatrenia na ich podporu a hľadá možnosti ich financovania. Je východiskovým podkladom na vypracovanie projektu realizácie „Generálneho plánu rozvoja vodnej dopravy“ (ďalej len „Generálny plán“). 
Vytýčeniu prioritných oblastí uvedených v časti 4.2, na ktoré bude Generálny plán zameraný, predchádza riešenie inštitucionálneho usporiadania kompetencií k vodným cestám. Jeho vyriešenie je základným predpokladom pre riešenie úloh patriacich do infraštruktúry vnútrozemskej vodnej dopravy, lebo je v priamej súvislosti s komplexom úloh zahrnutých do Generálneho plánu ako celku.
4.2  Nedostatky infraštruktúry vodnej dopravy v oblasti vodných ciest
 4.2.1    Plavebné prekážky na slovenskom úseku Dunaja Sap-Štúrovo
Úsek medzi r.km 1811-1720 predstavuje charakteristickú prekážku na dunajskej vodnej ceste.  Priemerná ročná využiteľnosť tonáže je 60 %  a  priemerný využiteľný ponor predstavuje 1,9 m. Zlepšenie plavebných podmienok v tomto úseku je zahrnuté v aktualizovanej koncepcii európskej dopravnej siete (TEN-T) prijatej Európskou komisiou v apríli 2004. Táto koncepcia je definovaná súborom 30 prioritných projektov rozvoja európskej dopravnej infraštruktúry, z ktorých projekt č. 18 „Rýn/Meuse-Mohan-Dunaj vnútrozemská vodná os“ predstavuje dôležitú vodnú os spájajúcu západnú a strednú Európu. Nezabezpečenie zodpovedajúcich plavebných podmienok medzi Rýnom a Dunajom, ako dvoch rozhodujúcich európskych vodných ciest, predstavuje vážnu prekážku nielen pre plavbu, ale najmä pre ďalší rozvoj európskej vnútrozemskej vodnej dopravy, na čo má vplyv aj nedoriešenie sporu o výstavbe dolného stupňa Nagymaros (realizácia rozsudku Medzinárodného súdneho dvora v Hágu).  
4.2.2    Plavebné  prekážky v úseku medzi Bratislavou a ústím rieky Moravy
Tento úsek je limitujúci z  hľadiska plavebných obmedzení, najmä pri malých prietokoch. Podobne ako Maďarsko, aj Rakúsko sa podieľa na TEN – T projekte č. 18, ktorý pri čo najdôslednejšom zohľadnení ekologických kritérií, keďže ide o oblasť, ktorá je súčasťou národného parku, rieši úsek Dunaja medzi Freudenau a  ústím rieky Moravy výlučne úpravami koryta rieky. Riešenie projektu prechádza postupne do realizácie bez účasti SR, čím hrozí, že časť plavebnej prekážky na území SR zostane nedoriešená. Rakúske riešenie sa odklonilo od pôvodného rakúsko–slovenského konceptu zaručenia plavebných podmienok vzdutím hladiny vodným stupňom Wolfstal. Len aktívnou účasťou a jednotným postojom  rezortu dopravy, životného prostredia ale hlavne  zahraničných vecí a hospodárstva, je možné tento nesúlad koncepcií doriešiť v obojstranne uspokojivé  riešenie. 
4.2.3    Vážska vodná cesta v úseku Komárno–Sereď
Tento úsek Váhu patrí podľa vyhlášky MDPT SR č. 22/2001 Z. z.1) k sledovaným vodným cestám. V súčasnosti sú na ňom vybudované dva vodné stupne. Stupeň Kráľová je využívaný aj energeticky a stupeň Selice je využívaný regulačne pre vodné hospodárstvo a pre  plavbu. Obchodná plavba (preprava nákladov a osôb) je však na tomto úseku prakticky realizovateľná len výnimočne, a to v čase veľkých prietokov. Pri priemerných prietokoch podmienky umožňujú nanajvýš vykonávať údržbu plavebnej dráhy, ťažbu štrkov a malú rekreačnú  a športovú plavbu. Len dostavbou existujúcich a výstavbou chýbajúcich objektov vodných stavieb sa dosiahne potrebná využiteľnosť vodnej cesty, čím sa otvoria možnosti alternatívnej dopravy do priemyselných centier v priľahlých oblastiach. Vytvoria sa tým ďalšie možnosti pre priemyselný rozvoj priľahlých regiónov. 

4.2.4    Vážska vodná cesta v úseku Sereď-Hlohovec
V tomto úseku sa predpokladá výstavba jedného vodného stupňa v Seredi. Vzhľadom na skutočnosť, že ide o energeticky využiteľný potenciál, je o túto investíciu veľký záujem zo  strany súkromného sektora. Keďže záujem o výstavbu stupňa Sereď je komerčnej povahy výhradne z energetického hľadiska, musí byť podmienený súčasným riešením otázok plavby. Aktívnou rozvojovou a investičnou stratégiou sa vytvoria predpoklady pre koordinované použitie súkromných a verejných prostriedkov do investičných akcií pre postupnú dostavbu a výstavbu hydrotechnických objektov v uvedenom úseku Váhu.
4.2.5    Potreba optimalizácie revízií a opráv plavebných komôr na VD Gabčíkovo
Častým problémom pre plynulosť plavby na slovenskom úseku Dunaja je preplavovanie cez plavebné komory na VD Gabčíkovo. Problém spočíva hlavne v trvalom režime prevádzkovania jednej plavebnej komory pri dlhodobom odstavení druhej plavebnej komory pre poruchu, resp. údržbu. Okrem preventívnych opatrení do toho vstupujú ešte neplánované havarijné opravy prevádzkovanej komory. Tieto skutočnosti nepriaznivo ovplyvňujú režim preplavovania, čo vedie k častým protestom voči SR prostredníctvom medzinárodných organizácií a DK. Rezort dopravy, okrem získavania informácií potrebných pre vydávanie plavebných opatrení, nemá dosah na riešenie problémov spojených so správou a údržbou vodného diela.
4.2.6 Revitalizácia pôvodného dunajského koryta - bilaterálna spolupráca s Maďarskou republikou
Ukončením variantu „C“ VD Gabčíkovo na hraničnom toku Dunaja medzi postavenou plavebnou komorou Dunakiliti a haťou v Čuňove vznikla nová situácia, ktorá nie je v súlade s pôvodným projektom z roku 1977. Staré koryto Dunaja po ukončení výstavby VD nemalo prestať plniť funkciu vodnej cesty a štatút vodnej cesty ani nestratilo. Jeho hlavnou úlohou je slúžiť ako náhradná vodná cesta v prípade opráv brehových hrádzí prívodného kanála, kedy je potrebné znížiť hladinu a tým prerušiť plavbu. Jej sekundárnou úlohou je mimoriadna prírodná hodnota pobrežnej scenérie fauny a flóry, hraničného maďarsko–slovenského úseku starého koryta Dunaja. Splavnením uvedeného úseku sa dosiahnu dôležité efekty v oblasti: 
a)	zlepšenia  protipovodňovej ochrany,
b)	zabezpečenia plavby v čase havarijného stavu na prívodnom kanáli VD Gabčíkovo, 
c)	rozvoja osobnej rekreačnej plavby a tiež rekreačných a športových aktivít a cestovného ruchu v spoločnom bilaterálnom slovensko-maďarskom záujme, akcelerovanom vstupom oboch krajín do Schengenského priestoru.
5.	Analýza  kompetencií k údržbe a rozvoju vodných ciest 
Keďže v Slovenskej republike zodpovedá za oblasť plavby a jej rozvoj rezort dopravy (pozri kapitolu 4) a rezort životného prostredia zodpovedá za vodohospodársku oblasť, t. j. okrem iného aj za správu vodných tokov a udržiavanie splavnosti vodných ciest, je problematická realizácia vyváženého prístupu v presadzovaní záujmov rezortu dopravy v oblasti vnútrozemskej vodnej dopravy pri zabezpečovaní koncepcie jej rozvoja a  integrovaného európskeho akčného programu pre vnútrozemskú plavbu NAIADES. Súčasné usporiadanie kompetencií a ich výkon, na ktorý sa vynakladá nedostatok finančných prostriedkov, robí problémy aj pri riešení úloh a požiadaviek bežnej prevádzky, pravidelnej údržby a iných požiadaviek na zabezpečenie bezpečnej a efektívnej plavby.
Rezort životného prostredia zabezpečuje údržbu vodných ciest na sledovaných vodných tokoch prostredníctvom SVP, š.p., pričom do zákonom stanovených činností vkladá najmä svoje vlastné prostriedky. 
Rozvoj sledovaných vodných ciest a výstavba výhľadovo sledovaných vodných ciest a vytváranie podmienok pre športovú a rekreačnú plavbu nie je v kompetencii rezortu životného prostredia ani rezortu dopravy, čo je v súčasnosti už nevyhovujúci a naďalej neudržateľný stav. Zmeny, resp. doplnenia kompetenčnej príslušnosti Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR k infraštruktúre vodnej dopravy sú potrebné a nevyhnutné z pohľadu zabezpečenia národného programu NAIADES a z neho vychádzajúceho Generálneho plánu rozvoja vodných ciest SR.
Materiál navrhuje 3 alternatívy, ako riešiť stagnujúcu a legislatívne a vecne neupravenú oblasť rozvoja vnútrozemských vodných ciest. Tieto boli zamerané hlavne na zefektívnenie úloh údržby a rozvoja vodných ciest a  potreby ich finančného krytia pri zachovaní iných nevyhnutných potrieb na starostlivosť o vodné toky, zabezpečenie protipovodňovej ochrany a ďalších funkcií vodného toku. Úpravy kompetenčnej príslušnosti rezortu dopravy k infraštruktúre vodnej dopravy sú potrebné a nevyhnutné aj z hľadiska zabezpečovania národného programu NAIADES.
Vzhľadom na rozsah, súvislosti a možnú identifikáciu nedostatkov v súčasnej štruktúre zabezpečenia komplexu vodohospodárskych úloh rezortu životného prostredia bolo nutné celkové posúdenie navrhovanej úpravy a voľba optimálneho spôsobu riešenia. Rezort dopravy vidí ako najefektívnejšiu alternatívu č. 3, ktorá spočíva v  úplnom prevzatí kompetencie nad vodnou cestou a jej infraštruktúrou. 
Na viacerých rokovaniach zástupcov oboch rezortov na rôznych úrovniach nedošlo k dohode o úplnom prevzatí správy, údržby, modernizácie a rozvoja vodných ciest rezortom dopravy.  Rezort životného prostredia považuje súčasný stav v správe a údržbe vodných ciest za vyhovujúci a príčinu nedostatkov vidí jedine v chýbajúcom financovaní zo strany štátu a v neurčení kompetencií v oblasti rozvoja a výstavby vnútrozemských vodných ciest. Súhlasí s vyjadreniami rezortu dopravy, že zmeny, resp. doplnenia kompetenčnej príslušnosti rezortu dopravy k infraštruktúre vodnej dopravy sú potrebné a nevyhnutné z pohľadu zabezpečovania národného programu NAIADES a z neho vychádzajúceho Generálneho plánu rozvoja vodnej dopravy SR. 
Preto sa dňa 10.02.2009 uskutočnilo v tejto veci rokovanie na úrovni ministra dopravy a ministra životného prostredia, avšak nebolo možné dosiahnuť dohodu o rozpracovaní ďalšieho postupu prechodu kompetencií podľa alternatívy č. 3, ktorú rezort dopravy presadzoval. Vzhľadom na skutočnosť, že je uvedený variant o úplnom prevode kompetencií v súčasnosti nesplniteľný, rezort dopravy v záujme plnenia úloh vnútrozemskej vodnej dopravy, európskeho programu NAIADES a Generálneho plánu z neho vychádzajúceho, pokračoval v snahe vytvoriť základ pre začatie a fungovanie aktivít rozvoja, modernizácie a výstavby vodných ciest od r. 2011.
Po ďalších rokovaniach bola rezortmi dopravy a životného prostredia vybraná alternatíva č. 2 ako najvhodnejšia a najprijateľnejšia z pohľadu súčasného zabezpečenia úloh údržby, prevádzky a rozvoja vnútrozemských vodných ciest. Alternatíva č. 2 nenavrhuje zmeny v súčasnom zabezpečovaní úloh rezortu životného prostredia pri zabezpečovaní funkcie prevádzkovateľa vodných ciest, ale navrhuje zriadiť rezortom dopravy, ktorý určuje štátnu dopravnú politiku v oblasti rozvoja vnútrozemských vodných ciest, vychádzajúc z politiky Európskej únie a potrieb Slovenskej republiky, štátnu rozpočtovú organizáciu s pracovným názvom Riaditeľstvo vodných ciest Slovenskej republiky. Táto organizácia by sa zamerala hlavne na zabezpečenie príprav a realizácie výstavby a modernizácie sledovaných vodných ciest, výhľadovo sledovaných vodných ciest, ich súčastí a ďalších stavieb potrebných na prevádzku na vodných cestách, na zabezpečenie podkladov na stanovenie koncepcií v oblasti vodných ciest a ich súčastí a koordináciu veľkých opráv vrátane rekonštrukcie a modernizácie súčastí vodných ciest.
Prehľadné usporiadanie troch alternatív usporiadania inštitucionálneho rámca v oblasti kompetencií k vodnej ceste je v prílohe č. 2.
Hlavnou podmienkou na dosiahnutie stanovených cieľov rezortu dopravy je finančné zabezpečenie, bez ktorého sú snahy o doplnenie kompetenčného a inštitucionálneho usporiadania nerealizovateľné. Ide o zdroje hlavne zo štátneho rozpočtu, ale tiež súvisiace financie z európskych zdrojov, ktoré za súčasného stavu nie je možné čerpať. Je potrebné vykonať úpravu kompetencií a  tým aj rozpočtového zaťaženia príslušných rezortov a zmeny zákonov, a to postupnými krokmi. Tým sa zabezpečí priamy vzťah medzi plavbou (ako druhom dopravy) a relevantnou dopravnou infraštruktúrou (t. j. vodnou cestou).
6.	Návrh usporiadania inštitucionálneho rámca v oblasti kompetencií k vodným cestám
Predkladaný variant nie je z pohľadu vodnej dopravy najideálnejším riešením, ale je výsledkom dosiahnutého konsenzu počas rokovaní a je prijateľný pre rezort dopravy aj pre rezort životného prostredia.
6.1  Návrh riešenia 
MDPT SR - vytvorí štátnu rozpočtovú organizáciu na účely zabezpečenia výstavby a rozvoja vodných ciest;
RVC SR - bude vykonávať výstavbu, modernizáciu a rozvoj vodných ciest a bude odborným garantom na zadávanie rozvojových programov a stavieb vnútrozemskej vodnej dopravy na vodných cestách;
ŠPS - bez zmien – bude vykonávať naďalej štátny odborný dozor nad správou a údržbou vodných ciest a prístavov;
MŽP SR prostredníctvom SVP, š. p. - bude vykonávať naďalej funkcie správcu vodných tokov a prevádzkovateľa vodných ciest a prevezme diela realizované novozriadenou štátnou rozpočtovou organizáciou do správy a zabezpečí ich riadnu prevádzku a údržbu.
6.1.1  Výhody
Štátna rozpočtová organizácia prevezme kompetencie nad rozvojom a výstavbou vodných  ciest, zariadeniami vodnej dopravy a rozvojovými projektmi vodnej dopravy. Zaistí  efektívne a z dopravného hľadiska zodpovedajúce vybudovanie potrebných zariadení pre plavbu a ich následné odovzdanie zákonom určeným správcom a prevádzkovateľom. Pri dohľade nad priebehom vykonávania projektov bude zodpovedať za zásady obstarávania a čerpania prostriedkov zo štátneho rozpočtu a fondov EÚ. 
6.1.2  Nevýhody
Pri tejto alternatíve zostáva vzťah kompetencií medzi Štátnou plavebnou správou a správcom toku nezmenený v rozsahu údržby a správy nad vodnou cestou a jej zariadeniami. Tento nedostatok by bolo možné kompenzovať vyčlenením a účelovým určením finančných  prostriedkov štátneho rozpočtu v rozpočtovej kapitole Všeobecná pokladničná správa a spoluúčasťou oboch rezortov na tvorbe pravidiel použitia týchto prostriedkov pri príprave návrhu rozpočtu na príslušný rozpočtový rok. Pokiaľ sa nezlepší financovanie v tejto oblasti, vykonávanie údržby vodných ciest sa bude zabezpečovať naďalej iba v najnevyhnutnejšom rozsahu.
6.2	 Zriadenie štátnej rozpočtovej organizácie s pracovným názvom Riaditeľstvo vodných ciest Slovenskej republiky
6.2.1	Úprava právnych predpisov
Predpokladom na zriadenie novej štátnej rozpočtovej organizácie je vykonanie niektorých nevyhnutných legislatívnych úprav:
1.	Doplnenie kompetencií rezortu dopravy, ktoré je potrebné vymedziť v zákone č. 338/2000 Z. z. o vnútrozemskej plavbe a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktoré majú rozšíriť pôsobnosť rezortu dopravy v upravovanej oblasti:
Ministerstvo doprav, pôšt a telekomunikácií SR zriadi vo svojej pôsobnosti navrhovanú štátnu rozpočtovú organizáciu a zákon č. 338/2000 Z. z. upraví nasledovne:
-	v § 37 ods. 1 písm. a) doplniť text „rozvoj, modernizáciu a výstavbu sledovaných a výhľadovo sledovaných vodných ciest a ich súčastí“,
-	doplniť nový § 38a, ktorý bude určovať pôsobnosť novozriadenej štátnej rozpočtovej organizácie.
2.	Doplnenie kompetencií správcovi vodného toku (definované v § 48 a 49 zákona č. 364/2004 Z. z., resp. v iných ustanoveniach tohto zákona) ohľadom prevzatia diela realizovaného novozriadenou štátnou rozpočtovou organizáciou do správy a zabezpečenia jeho riadnej prevádzky a údržby.
6.2.2	Úlohy a činnosti novozriadenej organizácie
Základným účelom zriadenia a predmetom činnosti štátnej rozpočtovej organizácie bude: 
•	zabezpečenie prípravy a realizácie výstavby a modernizácie súčastí sledovaných vodných ciest, výhľadovo sledovaných vodných ciest a vodných ciest na športovú a rekreačnú plavbu (ďalej len „vodné cesty“) a ďalších stavieb potrebných pri prevádzke vodnej dopravy na vodných cestách, na ich správu a údržbu a zadováženie ďalšieho majetku nutného pre správu a údržbu vodných ciest, 
•	zabezpečenie správy, údržby a opráv novo zriadených súčastí vodných ciest a ďalšieho majetku, nutného pre ich prevádzku, správu a údržbu, 
•	výkon vlastníckych práv štátu k nehnuteľnostiam tvoriacim novo budované časti vodných ciest, 
•	zabezpečovanie podkladov pre spracovanie koncepcií v oblasti výhľadovo sledovaných vodných ciest po vzájomnej dohode a s účasťou organizácie správcu vodnej cesty,
•	výkon činností potrebných na prípravu a realizáciu výstavby, modernizácie a opráv, ako aj riadneho odovzdania diela do prevádzky budúcemu správcovi vodnej cesty, 
•	 koordinácia a zabezpečenie veľkých opráv,  rekonštrukcií a modernizácií súčastí vodných ciest.
V rámci základného účelu a predmetu činnosti plní organizácia tieto hlavné úlohy: 
•	zabezpečuje realizáciu rozvoja a modernizácie vodných ciest v súlade so schválenou dopravnou politikou a inými zodpovedajúcimi záujmami ochrany územia, 
•	spolupracuje s príslušnými orgánmi štátnej správy, poskytuje im podklady a spracováva stanoviská, 
•	spracováva podklady, návrhy a zdôvodnenia na získanie a účelné rozdelenie finančných prostriedkov pre investície do vodných ciest, dozerá na ich hospodárne využitie.
Okrem uvedených úloh a činností plní organizácia aj nasledovné úlohy v oblasti rozvoja plavby:
•	príprava projektov, účasť na príprave výberových konaní a dohľad nad priebehom realizácie projektov pre rozvoj a rast nákladnej dopravy a intermodálnej dopravy,
•	vývoj a implementácia nových technológií a systémov  pre vodné cesty,
•	propagovanie vodnej dopravy; lobbing na národnej a medzinárodnej úrovni,
•	vykonávanie pilotných projektov rozvoja intermodálnych dopravných osí. 
6.2.3	Organizačná štruktúra
Organizácia by bola založená v prvom roku s 10 zamestnancami potrebnými na plnenie základných úloh predmetu činností. Na zabezpečovanie plnenia činností a úloh je predpoklad využitia možnosti externej spolupráce. Organizačná štruktúra bude nasledovná:
Útvar riaditeľa (1 + 1 sekretariát)
-	odbor prevádzky (2)
-	odbor rozvoja (3)
-	odbor investícií (3)
6.2.4	Právne postavenie organizácie
Štátna rozpočtová organizácia bude zriadená podľa pravidiel zakladania rozpočtových organizácií v rámci rezortu (pozri časť 6.2.1) a v súlade so zákonom č. 523/2004 Z. z. o rozpočtových pravidlách verejnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov.
Štátna rozpočtová organizácia bude podriadená ministerstvu.
6.2.5	Majetok organizácie
Organizácia hospodári s majetkom, ktorý do nej vloží štát, nadobudnutým pri jej založení a s majetkom nadobudnutým počas svojej činnosti. Organizácia má právo tento majetok užívať, udržiavať a zachádzať s ním v zmysle právnych predpisov o hospodárení so štátnym majetkom.
6.2.6	Nároky na štátny rozpočet na zriadenie a krytie prevádzky organizácie
Návrh rozpočtu štátnej rozpočtovej organizácie s pracovným názvom „Riaditeľstvo vodných ciest SR“ je uvedené v doložke finančných, ekonomických, environmentálnych vplyvov a vplyvov na zamestnanosť a podnikateľské prostredie.
Rozvrhnutie investičného programu navrhovanej organizácie RVC SR je uvedené v prílohe         č. 3.

7.	Záver
Rezort dopravy posúdil možnosť preradenia správy vodných dopravných ciest v oblasti vnútrozemskej plavby do svojej pôsobnosti. Výsledkom pracovných rokovaní rezortov dopravy a životného prostredia je dosiahnutý konsenzus, ktorému zodpovedá predkladané riešenie iba doplnením a nie zmenami kompetencií vo vzťahu k vodným cestám Slovenskej republiky.
Predložená alternatíva doplnenia kompetencií k novobudovanej infraštruktúre vodnej dopravy do rezortu dopravy zodpovedá riešeniu ako dosiahnuť zlepšenie stavu v predmetnej oblasti. 
Spracovaný návrh riešenia teda nenavrhuje zmeny v súčasnom zabezpečovaní úloh rezortu životného prostredia pri zabezpečovaní funkcie prevádzkovateľa vodných ciest, ale navrhuje zriadiť rezortom dopravy štátnu rozpočtovú organizáciu, aby napĺňala úlohy určené štátnou dopravnou politikou v oblasti rozvoja vodnej dopravy a výstavby vnútrozemských vodných ciest, vychádzajúc z politiky Európskej únie a potrieb Slovenskej republiky.
Plánované financie sú na zvyklosti rozpočtového zabezpečovania vodnej dopravy v Slovenskej republike nezvyklo vysoké, avšak ani zďaleka nedosahujú výšky štátnych príspevkov do vodnej dopravy v susedných štátoch, čo sa začína prejavovať negatívnym spôsobom v danej oblasti v podobe neplnenia si záväzkov Slovenskej republiky voči Európskej únii a ďalším medzinárodným inštitúciám, ktorých je Slovenská republika členom (napr. Dunajská komisia, Európska hospodárska komisia Organizácie Spojených národov).